﻿46 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 21. 



Tangentialsnitt strax under zoariets yta (fig. 52) visa de 

 snedt af skurna zooecialrörens ovala lumen, begränsadt af ett 

 fintrådigt strueradt sclerenchym. De särskilda zooeciernas 

 väggar äro oftast utan synbar gräns sammansmälta med hvar- 

 andra; stundom däremot synes i sclerenchymvailen en celli- 

 kulär lamell, markerande gränslinjen. 



Tvärsnitt genom stammen (fig. 51). I den axillära delen 

 äro zooecierna prismatiska och tunnväggiga, i den tunna 

 kortikaldelen däremot tjockväggiga. I zooecial väggarna synas 

 små acanth oporer med rundt lumen. 



Förekomst: Slite, Visby. 



Fam. Trematoporidae Ulrich. 



Zoaria af växlande förin, fria eller inkrusterande. Zooecia 

 oregelbundna i den axillära regionen, vanligtvis med förtjockad 

 vall i den proximala delen, här oftast med diafragmer ; koritakt- 

 linjen emellan angränsande zooecialvallar tydlig; mikroporer 

 vanligtvis talrika, tillslutna, stundom saknas de alldeles; acantho- 

 porer mer eller mindre talrika. 



Gen. Moiiotrypa Nichols., 1879, emend. Ulrich, 1890. 



Zoaria oregelbundet klot- eller hal f klot for made, diskoidala. 

 Djurhusen af endast ett slag, zooecier, bildande långa, vida, 

 prismatiska rör med tunn, ofta skrynklad vall utan skillnad 

 emellan omogen och mogen region, diafragmer vanligtvis sjjridda; 

 acanthoporer saknas. 



Monotrypa gotlandica n. sp. 



Tafl. 7, fig. 5; textfigg. .53—55. 



1885. Monticulipora fibrosa p. p., Lindström, List fossils upp. silur. 

 form. of Gotland, sid. 13. 



Zoariet bildar lågt halfklotformade eller skif liknande ut- 

 bredningar med plan eller konkav undersida, som visar kon- 

 centriska tillväxtvalkar, samt med svagt hvälfd öfversida. 



Aperturerna (tafl. 7, fig. 5), endast på öfversidan, äro af 

 pentagonal, hexagonal eller oregelbundet polygonal form och 

 af 0,2 5 — 0,4 mm. diameter; på en linje af 2 mm. längd komma 



