﻿A. HENNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, 3. 49 



med insnörningar. Förgreningen är dikotom under ungefär 

 räta vinklar men visar för öfrigt ingen lagbundenhet. 



Aperturerna äro cirkelrunda af 0,2 3 — 0,3 6 mm. diameter; 

 på 2 mm. längd komma 4 aperturer. I många fall äro aper- 

 turerna öppna, i andra (detta gäller särskildt zoarierna från 

 Hafdhem) äro de försedda med ett operculum (tafl. 7, fig. 7), 

 i centrum genomborradt af en rund öppning af 0,i mm. dia- 

 meter. Omkring öppningen synes en uppstående ringformig 

 vall, från hvilken sex radierande ribbor sträcka sig ut mot 

 den yttre randen. Aperturerna, som omgifvas af ett tydligt, 

 ringformigt peristom, skiljas från hvarandra af mikroporer, 

 kantiga, oregelbundet polygonala och af växlande mängd ; 

 ofta anordna sig mikroporerna radiärt omkring aperturen, 

 stundom gränsa två aperturer omedelbart upptill hvarandra 

 utan att skiljas af några mikroporer. På sina ställen saknas 

 aperturer helt och hållet; deras plats intages af mikroporer. 

 Dessa fläckar utan aperturer ligga ofta i de här of van om- 

 nämnda insnörningarna på stammen eller i vinkeln emellan 

 grenarna, bildande större eller mindre, tvärgående bälten. 

 Man frestas tänka sig insnörningarna på stammen uppkomna 

 just i samband med zooeciernas undertryckande. — Vid öf- 

 vergången från den inkrusterande delen till den fria stammen 

 får denna det ytutseende, tafl. 7, fig. 8 utvisar. Denna basaldel 

 saknar aperturer. Nedanför den zon, där de nedersta små 

 aperturerna synas, är zoariet försedt med kantiga mikroporer, 

 hvilka längre ned på stammen och på den inkrusterande 

 delen bli mera långsträckta och antaga formen af subparal- 

 lella fåror, skilda af uppstående smala åsar. 



Vertikalsnitt (fig. 56) visar zooecialrören på olika utveck- 

 lingsstadier. I början smala, tilltaga zooecialrören endast 

 mycket långsamt i vidd; i dessa smala partier af zooecierna 

 äro diafragmerna mycket tätt stående; deras af stånd från 

 hvarandra ungefär lika stort som zooeciets diameter. I de 

 portioner af zooecialröret, där detta nått sin fulla vidd, stå 

 diafragmerna mera spridda också här på ett afstånd från 

 hvarandra af rörets diameter. Mikroecierna, i stammens 

 mogna del, ha talrika, tätt stående diafragmer, på samma 

 sätt fördelade som i zooeciernas initialpartier. — I basaldelen 

 af zoariet och på de ställen, där detta under koloniens lifstid 

 skadats och åter hopläkts, blir byggnaden en annan än den 

 nu beskrifna (fig. 57). Djurhusen böja sig härvid bakåt och 



Arkiv för zoologi. Band 4. X:o 21. 4 



