﻿50 



ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 21. 



nedåt mot zoariets proximala ända, samtidigt fyllas de egent- 

 liga djurhusens distala partier med tätt liggande diafragmer; 

 hela bildningen börjar likna en vesikulär väfnad, i hvilken 

 zooeciernas gränser äro svåra om ej omöjliga att skönja, en 

 förstärkningsväfnad, i viss mån jämförlig den förut af mig 

 från Phcenopora Lindströmi Ulr. beskrifna.^ 



Tangentialsnitt strax under ytan (fig. 58). Zooecialrören 

 äro i tvärsnitt runda. Väggen bildas af en O, o 4 mm. tjock 

 sclerenchymring, hvars insida löper ut i ett antal, vanligtvis 

 6 — 8 små tappar. På vertikalsnittet kunna stundom liknande 

 ojämnheter iakttagas, bevisande att det här ej är fråga om 

 septa utan om spinulse. Man kunde möjligen misstänka, att 

 dessa tappar tjänstgjort såsom stöd för operkelapparaten. 



Gallopora haltica Hng, från Visby; "/i. Fig. 56, vertikalsnitt genom 

 stammens axel. Fig. 57, vertikalsnitt genom den nedre, inkrusterande delen 

 af zoariet. Fig. 58, tangentialsnitt strax under stammens yta. 



Förekomst: Länsa på Fårö, Visby, Eksta Djupvik, Hafd- 

 hem, Sundre Klef. 



Callopora varians n. sp. 



Tafl. 3, fig. 16; tafl. 7, figg. 1 och 9; textfigg. 59—61. 



Zoariet bildar krökta och vridna samt oregelbundet för- 

 grenade stammar af 4—6 mm. diameter, fastvuxna vid sitt 

 underlag medelst en tunn, detta vidvuxen krusta. 



Aperturerna äro strödda på zoariets yta, cirkelrunda, 

 med tydligt, ringformigt peristom och af 0,3 — 0,4 mm. dia- 

 meter; på 2 mm. längd gå ungefär 5 aperturer. Emellan 



^ Hennig, Gotlands silurbryozoer, 1, Arkiv för zoologi, Bd 2, N:o 10, 

 sid. 14. 



