﻿A, HENNIG, GOTLANDS SLLUR-BRYOZOER, 3. 53 



Omkring aperturen synes ett trattformigt insänkt peristom 

 (tafl. 7, fig. 2), hvars bredd är lika stor som aperturens. 

 Mikroporerna, som upptaga mellanrummen emellan apertu- 

 rernas peristom, äro kantiga och oregelbundna; deras längd 

 ungefär hälften af aperturens. — De inkrusterande basalpar- 

 tierna (tafl. 7, fig. 10) visa sig fint fårade af subparallella, 

 grunda fåror, skilda af uppstående smala vallar. I dessa 

 fåror mynna mikroecierna under mycket sned vinkel bakåt ; 

 eller man kunde hellre säga, att fårorna bildas af i oregel- 

 bundna rader liggande, nedåt, mot basen, riktade mikroporer. 

 Stundom synes här också en större mynning, en apertur 

 äfven den riktad bakåt. 



Callopora Bassleri Hng, från Länsa på Fårö ; ^^|^. Fig. 62, vertikalsnitt 

 genom stammens axel. Fig. 63, tangential snitt strax under stammens yta. 



Tangentialsnitiet (fig. 63) visar, huru zooeciernas lumen 

 strax under zoariets yta blir större än aperturens, beroende 

 därpå, att peristomet hastigt tunnas ut. 



Vertikalsnitt (fig. 62). Tyvärr är materialet mycket litet 

 och samtidigt dåligt bevaradt, i det zoariefragmenten äro 

 omvandlade i kalcit, hvarvid spåren af den ursprungliga, 

 finare byggnaden delvis utplånats. Callo^pora-ty^en framträder 

 dock ganska tydligt. Zooecialrören träda till ytan under en 

 vinkel på 65 — 70°. Vallen är i kortikalregionen mycket mäk- 

 tig, i den axila däremot mycket tunn. Zooecierna skiljas 

 från h varandra af i kortikalregionen sig inskjutande mikroe- 

 cier. Både zooecier och mikroecier äro försedda med dia- 

 fragmer. I zooeciernas djupare liggande och smalare delar 

 äro diafragmerna tätare ställda än i de proximala, vidare; 

 i de närmast ytan liggande delarna af zooecialrören saknas 

 diafragmer. Mikroeciernas diafragmer äro tätare anhopade 



