﻿LÖNNBERG, OM NÅGRA FYND I LITORINA-LERA. 7 



fullvuxna vikaren (liksom hos den glaciala) är likväl större 

 än mellan samma relation hos den fullvuxna kaspiska själ- 

 hunden, hos hvilken senare den uttryckes med procenttalet 

 36 V2.' 



Af det sålunda anförda framgår, att den subfossila vi- 

 karen från Norrköping varit, särskildt om man tar hänsyn 

 till dess relativa ungdom, som ådagalägges af de lösa epi- 

 fyserna, ett ganska stort djur för sitt slag, samt vidare att 

 den haft längre bakre extrimeteter och framförallt längre 

 tibiae än nutida vanliga vikare. I sistnämnda hänseende 

 företer den till och med större öfverensstämmelse med den 

 kaspiska själhunden än med vikare. Den grönländska själ- 

 hunden står på ett ännu längre framskridet stadium än den 

 kaspiska i detta afseende, då hos grönlandssjälen i utvuxet 

 tillstånd femur ej utgör stort mer än omkring 31 °/o af ti- 

 bians längd. Grönlandssjälen är också den starkaste simma- 

 ren och har de mest pelagiska vanorna af de nu här om- 

 nämnda arterna och härmed sammanhänger otvetydigt den 

 starka utvecklingen af de bakre extremiteterna. Den kaspiska 

 själhunden är mera pelagisk än den vanliga vikaren, hvilket 

 väl sammanhänger med det kaspiska hafvets brist på skär- 

 gård; också ser man själhundar hvar som helst midt uti 

 detta haf. Med kännedom af dessa fakta kan också dragas 

 den slutsatsen, att den subfossila vikaren från Norrköping 

 representerar en ras, som varit starkare simmare samt lefvat 

 mera pelagiskt än de nutida vikarna. 



Emellertid är det ej blott med afseende på extremitet- 

 benens dimensioner, som den subfossila vikaren från Norr- 

 köping afviker från en normal nutida vikare. 



Genast vid första ögonkastet faller det i ögonen, att 

 bullce ossece af Norrköpingsvikaren äro oerhördt stora och 

 massiva och en direkt jämförelse med nutida vikare ådaga- 

 lägger detta på det tydligaste sätt. Största längden af hvar- 

 dera bullan är, mätt i kraniets längdriktning, fulla 41 mm., 

 under det att samma mått i regel hos normala vikare håller 

 sig omkring 34—35 mm., ehuru detta mått stundom öfver- 

 skrides. En mycket gammal vikare från Oxelösund med 

 nästan fullständigt afnötta tänder- har en längd af detta 



^ Såväl tibia som isynnerhet femur äro dock hos den kaspiska själ- 

 himden betydligt smäckrare byggda, hvilket för öfrigt äfven gäller om de 

 främre extremiteternas ben. 



^ Denna vikare företer den egendomligheten, att den på båda sidor i 



