﻿10 ARKIV TÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 2''L 



13asikrania]längden är hos detta exemplar 186 mm., under 

 det att densamma hos det förut omnämnda mycket gamla 

 vikare-exemplaret med utnötta tänder (från Oxelösund) blott 

 är 177 mm. Skulle underkäken hos den subfossila Norr- 

 köpingsvikaren stått i samma proportion till basikranial- 

 längden som hos de båda nyss anförda gamla vikare-exem- 

 plaren (från Spetsbergen och Oxelösund) bör den förras basi- 

 kraniallängd ha uppgått till omkring 170 mm. Detta basi- 

 kranialmått måste otvifvelaktigt anses för mycket stort för 

 en vikare, som ej uppnått högre ålder, än Norrköpingsvikaren 

 gjort. Bevis för dess ungdomlighet kunna nämligen hämtas 

 ej blott, som ofvan anförts, från extremitetsbenens beskaffen- 

 het utan äfven från kranialresterna. Den svaga utbildningen 



T^ig. 2. Högra underkäkslialivan af den subfossila vikaren från Norrköping. 



af processus coronoideus och det korta afståndet mellan j^roc. 

 articularis och proc. angularis på underkäken tyda på ung- 

 dom. Stora dimensioner och samtidigt ungdomskaraktärer 

 förenade hos samma individ angifva emellertid en storvuxen 

 ras. En granskning af kranialresterna ge så tillvida samma 

 slutresultat som den komparativa undersökningen af extre- 

 mitetbenen. 



Den subfossila vikarens underkäk förefaller att vara 

 ovanligt bred baktill. Den mäter nämligen strax ofvan om 

 processus angularis 30 mm., hvilket mått till och med öfver- 

 träffar det motsvarande 28 mm. hos den stora gamla Oxelö- 

 sundsvikaren, och naturligtvis alla de mindre exemplarens. 

 Dock är det TorelTska exemplaret från Spetsbergen äfven i 

 detta fall större, 35 mm Hos den kaspiska själhunden är 



