G. ADLERZ, METHOCA ICHNEUMONIDES. 19 



21. '^''/s sågs den andra Methoca gå fram till en Cicin- 

 dela-larv, som satt med hufvudet i mynningen. Hon lät 

 som vanligt gripa sig och stack i samma ögonblick nedanför 

 hufvudet, hvarefter hon en lång stund satte sig att på 

 hålans kant af bida verkan af giftet. Sedermera gick hon 

 ner, i det hon trängde sig förbi larvens hufvud. Medan den 

 Methoca, som jag först hade tillfälle att iakttaga (se n:r 1), 

 trängde sig baklänges ner mellan larvhufvudet och hålans 

 vägg, ha åtminstone i regeln de senare iakttagna trängt sig 

 ner med hufvudet före. Det rör, i hvilket denna larv be- 

 fann sig, måtte varit föga djupt, ty vid stängningen befann 

 sig larvens hufvud ännu i mynningen och täcktes visserligen 

 med jord, men ej fullständigare, än att spetsarna af käkarna 

 stucko upp. Han uppgräfdes därför. Han bar intet ägg 

 och tycktes vara död. 



22. -*^/8 gick den ena Methoca ner i ett Cicindela-rcr, i 

 hvilket larven befann sig så djupt nere, att intet af paraly- 

 seringen kunde iakttagas. Sedermera stängdes på vanligt 

 sätt. Då denna håla ^Vs uppgräfdes, befanns larven svartnad 

 och död. Han bar intet ägg. 



23. Samma dag inträngde den andra Methocan i ett 

 öppet rör, i hvilket ingen larv sågs till. Då stekeln sedermera 

 kom upp för att stänga, började han med att, sittande i 

 rörmynningen, med frambenen krafsa ner sanden från kanten, 

 då och då hjälpande till med hufvudet, som begagnades som 

 en raka. Sedermera gick han upp och ditbar från omgif- 

 ningarna på ett af stånd af 3 — 4 cm. dels enstaka sandkorn, 

 dels sammanhängande sandklumpar, som stundom packades 

 med hufvudet. Som rörmynningen var mycket vid, kostade 

 stängningsarbetet mera tid och möda än vanligt. Larven 

 framgräfdes ^^/8 och bar stekelägget bakom vänstra bakhöften. 



24. Samma stekel gick därefter ner i ett närbeläget rör, 

 i hvilket att börja med ingen larv sågs. Men kort efter 

 stekelns inträngande rusade Cicindela-larven häftigt upp med 

 hufvudet ända till mynningen. Han sjönk dock snart åter 

 ned. Äfven detta rör hade vid mynning, och stängnings- 

 arbetet blef därför långvarigt. Larven uppgräfdes -^^/b och 

 bar då ett ägg bakom vänstra bakhöften. Såväl denna som 

 den under n:r 23 omnämnda larven gjorde klättringsrörelser 

 i det glasrör, i hvilket de inlades. 



