G. ADLERZ, METHOCA ICHNEUMONIDES. 2Z 



därom. Larven uppgräfdes V^ och bar då stekelägget bak- 

 om vänstra bakhöften. 



32. ^7» gick en Methoca ner i en öppen Cicindela-håla. 

 Efter första anfallet på larven, hvars hufvud befann sig 

 omkring 2 cm under jordytan, blef stekeln sittande i röret 

 därof vanför, med hufvudet vändt nedåt. I denna ställning 

 dröjde han bortåt 10 minuter, innan han trängde ner för att 

 fullborda paralyseringen. Först 95 minuter därefter visade 

 han sig åter, då han kom upp och stängde hålan. Ensamt 

 till paralysering och äggläggning hade således i detta fall 

 åtgått icke mindre än P/i timmar. Huru lång tid stängnin- 

 gen sedan kräfde, hade jag ej tillfälle att iakttaga, men att 

 döma af erfarenheten från andra tillfällen bör i detta fall 

 till paralysering, äggläggning och stängning ha åtgått icke 

 så litet mer än 2 timmar. Larven uppgräfdes ^9 och bar 

 då ett 'ågg bakom högra bakhöften. Ägget lossnade vid 

 larvens häftiga rörelser och förkom. 



33. Samma dag gick den andra Methoca ner i en ny- 

 gräfd Cicindela-håla, som visserligen stod öppen, men som 

 djupare ner var sandfylld. I början bar stekeln upp några 

 sandkorn, men af stod från denna tidsödande metod och 

 började i stället att med käkar och f ramben gräfva sig ner 

 genom sandlagret, hvilket efter omkring 5 minuters ansträn- 

 gande arbete lyckades. Förmodligen hade han dock ej 

 kommit åt larven, ty efter nära 3 timmar sågs han sitta i 

 röret nära dess mynning och vidtog inga åtgärder för att 

 stänga. Fallet har anförts såsom ett nytt exempel på stekelns 

 förmåga att gräfva sig ner genom sanden, som döljer hans byte. 



34. ^^/s gick en Methoca fram till en öppen Cicindela- 

 håla, hvars ägare nyss suttit med hufvudet i mynningen, 

 men vid mitt närmande dragit ner det omkring 1 cm där- 

 under. Efter att ett ögonblick ha sett ned i hålan, steg 

 stekeln ner på larvens hufvud och gaf honom ett styng i 

 sidan af strupen, hvarpå han skyndade upp och satte sig 

 på kanten af mynningen, där han satt stilla i omkring 12 

 minuter, afbidande giftets verkan hos larven, som han hela 

 tiden iakttog och ibland berörde med sina antenner. Därefter 

 trängde han sig ner förbi larvens hufvud. Under de följande 

 dagarna sågs denna håla stå öppen. Då larven ^9 fram- 

 gräfdes, var han svartnad och död. Något ägg kunde ej 

 uppdagas. 



