G. ADLERZ, METHOCA ICHNEUMONTDES. 29' 



stekeln underkasta sig att gripas af larvens mandibler, oeli 

 för att därvid få den rätta ställningen, som möjliggör att 

 böja in bakkroppens spets bakom larvens hufvud, bestiger 

 han detta snedt bakifrån, låter sitt hufvud eller oftare främre 

 delen af thorax omslutas af larvens mandibler och kröker i 

 samma ögonblick vid sidan af prothorax in spetsen af ab- 

 domen mot offrets strupe. Larven brukar därvid ofta sträcka 

 sitt hufvud rakt uppåt (se fig. 2.) Efter detta första styng, 

 som vanligen utföres mycket snabbt, släpper larven taget 

 med käkarna, och stekeln brukar ofta taga en stunds hvila 

 på hålans kant eller i dess närhet (n:r 2, 7, 15, 17, 20, 21, 

 26, 29, 30, 31, 32, 34, 36, 37 och 38. I de flesta fall tyckes 

 denna paus ej vara framkallad af något behof af hvila, utan 

 den gör snarare intryck af att stekeln väntar på att det 

 insprutade giftet skall sprida sig något och sålunda ernå sin 

 fulla verkan. I ett par fall (n:r 20 a och 38) har jag emeller- 

 tid sett den ur larvens grepp befriade stekeln liksom tillintet- 

 gjord lägga sig platt utsträckt på marken en stund, en 

 ställning, som jag ofta sett Psammophila och Ammophila 

 intaga under af brotten i paralyseringsprocessen. 



Stundom har larven efter stekelns första angrepp rusat 

 upp i hålans mynning, äfven om han förut suttit djupt nere 

 (n:r 4, 7, 24, 26, 37). I ett par fall (n:r 4 och 8) kastade 

 sig larven därvid t. o. m. helt och hållet upp ur hålan. I 

 fallet n:r 7 tycktes det, som om någon paralysi ej blifvit 

 följd af stekelns första angrepp, ty larven var fullt lifskraftig, 

 och stekeln lät gripa sig ännu en gång för att få tillfälle att 

 förnya stynget i struptrakten. medan i öfriga fall ett enda 

 sådant varit tillfyllest att åstadkomma den orörlighet hos 

 offret, som är nödvändig för att stekeln skall kunna tränga 

 sig ner och fullfölja paralyseringsprocessen. 



I de fall, då larven befunnit sig högt uppe i röret, har 

 han i allmänhet efter stekelns första styng förblifvit i samma 

 ställning och ej visat några rörelser eller blott obetydliga 

 sådana, då stekeln efter en stund trängt sig ner mellan 

 larvens hufvud och rörets vägg. Detta nedträngande har i 

 alla de iakttagna fallen utom n:r 1 skett med hufvudet före, 

 medan däremot stekeln ^ i n:r 1 trängde sig ner med ab- 

 domen före. 



Återstoden af paralyseringsprocessen försiggår nere i 

 hålan och bhr därför otillgänglig för iakttagelser, men i fallet 



