38 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 8. N:0 4. 



bakom samma höft, där ägget haft sin plats. 16 dagar efter 

 paralyseringen visade denna larv en betydande liflighet, i det 

 han bet häftigt i en pincett, rörde alla benparen och försökte 

 krypa samt till och med sammankrökte kroppen vid beröring. 

 Ännu på 34:de dagen är han retbar i alla kroppsdelar, kan 

 kröka abdomen och biter häftigt i pincetten. 



N:o 37 bar sår helt nära midtlinjen, omedelbart bakom 

 framhöfterna, på insidan af vänstra mellanhöften, på insidan 

 af vänstra bakhöften samt bakom högra bakhöften, där 

 ägget hade sin plats. På 14:de dagen efter paralyseringen 

 sammankrökte denna larv sin kropp, då han framtogs i ljuset, 

 samt rörde mundelarna vid retning, dock utan att bita i 

 pincetten. Benen voro nästan alldeles orörliga äfven vid 

 retning af bakkroppen. Ännu på 33:dje dagen kvarstår ret- 

 barheten i mundelarna, men har upphört i abdomen. 



N:o 38 bar två sår nära midtlinjen, omedelbart bakom 

 framhöfterna, ett på insidan af vänstra mellanhöften, två 

 bakom högra bakhöften samt ett nära midtlinjen, 1 mm. 

 bakom bakhöfterna. På 14:de dagen efter paralyseringen 

 visade denna larv ungefär samma retbarhet som den före- 

 gående, men på 29:de dagen liade all retbarhet upphört. 



De under n:o 22, 34 och 36 omtalade larverna voro, då de 

 uppgräfdes respektive 5, 5 och 6 dagar efter paralyseringen, 

 svartnade och döda, hvilket de då förmodligen varit i flera 

 dagar eller kanske redan från tidpunkten omedelbart efter 

 paralyseringen. Man kan undra, om den hastiga förruttnelsen 

 af bytet i dessa fall berott på något felaktigt tillvägagångssätt 

 vid paralyseringen. Jag kan i samband härmed ej underlåta 

 att något litet granska de fakta, som Fabre anför till stöd 

 för sin hypotes om hvad han kallar Scolia-larvens »ätkonst»^). 

 Scolierna äro bekanta för att lägga sina ägg på i jorden 

 gräf vande skalbagglarver af Lamellicorniernas grupp. Fabre 

 har särskildt konstaterat, att Scolia bi/asciafa v. d. Lind. 

 fäster sitt ägg på bukens midtlinje på paralyserade Cetonia- 

 larver. Scolia-larvens hufvud uppstår i den fästa (d. v. s. 

 i huden inborrade) ändan af ägget, och just på denna punkt 

 börjar den ny kläckta larven att äta på sitt orörliga offer. 



') J. H. Fabre. Les Scolies. Une consommation perilleuse. La larve 

 de Cétoine. Le pi-obléme des Scolies [Souvenirs entomologiques, 3 sér. p. 

 1— 69]. 



