G. ADLERZ, METHOCA ICHNEUMONIDES. 43 



Scolia-larven att äta på en plats, där han ej kände sig hem- 

 mastadd, så hade det väl framför allt varit att vänta, att 

 han skulle vägrat att äta af så främmande föda. Dock åt 

 han utan tvekan, så snart han kom till det öppna såret, som 

 retade hans aptit och möjliggjorde inträngandet i bytets 

 kropp. Förmodligen hade Scolia-larven lika gärna ätit på 

 ryggen af Cetonia-larven, om hål där stuckits i huden. 

 Fabre förbiser alldeles, att ena äggpolen af rofsteklarnas honor 

 inborras i bytets hud och att larvens hufvud alltid upp- 

 står i denna äggpol. Den nykläckta larven med sina svaga 

 käkar har därför ej åstadkommit det hål i cuticulan, genom 

 hvilket han börjar äta. Det har modern vid äggläggningen 

 gjort med sin gadd. 



Beträffande de i det föregående omtalade Cicindela-lar- 

 verna, som paralyserats af Methoca och några dagar därefter 

 befunnos döda och svartnade, så förefaller det ej omöjligt, att 

 stekeln själf vid paralyseringen råkat med sin gadd införa 

 i såret några mikroorganismer, som på kort tid vållat de 

 eljes seglifvade larvernas död. 



