2 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 3. N:0 8. 



repade gånger iakttagit ^ guldstekellarvens instinkter ej tillåta 

 honom att ens i högsta nödfall, d. v. s. då ingen annan föda 

 finnes att tillgå, tillgripa de i cellen inlagda foderförråden. 

 Det är uteslutande den bobyggande stekelns larv, som blir 

 föremål för hans angrepp. För att konstatera detta har du 

 BuYSSON öppnat redan fullt provian terade och stängda Ody- 

 nerus-celler, i hvilka någon Chrysis inlagt sitt ägg. Nederst 

 befinner sig Odynerusägget, upphängdt på sin tråd. Där- 

 ofvan ligga de ringformigt hoprullade foderlarverna och mellan 

 dem, nära cellens mynning, Chrysisägget. Sedan cellens hela 

 innehåll i samma ordning inlagts i ett glasrör, blef det lätt 

 att öfvervaka Chrysislarvens görande och låtande. Så snart 

 han blifvit kläckt, beger han sig till den vanligen förut kläckta 

 Odyneruslarven vid cellens botten och vistas sedan ständigt 

 i hans närhet. I början äro hans käkar för svaga att bita 

 hål på Odyneruslarvens skinn, och han nöjer sig med att då 

 och då suga på honom, som under tiden fortfar att äta af 

 foderlarverna och därunder tillv^äxa. Men omkring 6: te dagen 

 är Chrysislarvens tid kommen. Hans käkar ha nått tillräcklig 

 fasthet att bita hål i huden på Odyneruslarven, som emel- 

 lertid ännu en tid fortfar att hastigt tillväxa, till dess para- 

 sitlarven gör ett plötsligt slut på hans lif genom att genom- 

 borra hans tarm. Om detta senare inträffar först sedan Ody- 

 neruslarven nått sin fulla storlek, blir guldstekeln storväxt, 

 men om Odyneruslarven får sitt dödliga sår, medan han ännu 

 är liten, är Chrysislarvens förråd af föda i samma mån obe- 

 tydligt, och han ger upphof till en guldstekel af ringa storlek. 

 De arter, h vilkas utveckling från ägget du Buysson 

 följt, äro Chrysis ignita L., iiiaequalis Dahlb., bidentata L. samt 

 neglecta Shuck., och han har alltid funnit, att Chrysis-lar- 

 vernas föda i dessa fall utgjorts af larverna till Odynerus 

 spinipes L., laevipes Shuck, jMrietum L. samt Eumenes coarc- 

 tatus L., medan de aldrig rört de i samma celler inlagda 

 foderlarverna. Likaledes inskränkte sig larverna af Chrysis 

 fulgida L., cyanea L, Ellainpus auratus L. och pusillus Fab. 

 till att uppäta stekellarven i det bo, där de befunno sig, 

 nämligen af Trypoxylon figidus L, attemiatwn Sm., Cemonus 

 unicolor Latr. samt Peinphredon lugiibris Fabr., men åto där- 



^ Species des Hyménopteres d'Eui'ope d'Algeiue. T. VI. Les Chryside.s. 

 sid. 35 och ff. 



