4 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 3. N:0 8. 



emellertid Hoplomeruslarven dött långt före sin kokongspin- 

 ning, h varför Chrysiskokongen låg fritt och ej, såsom ofta 

 uppgifves, innesluten i värdlarvens kokong. 



En annan typ i tillvägagångssättet bildar däremot Ghry- 

 sis viridula L. (= hidentata L.), och fastän du Buysson 

 uppger denna art bland dem, som han haft tillfälle att iakt- 

 taga, framgår, att han vid sin generaliserande skildring af 

 den parasitiska metoden hos de på Odynerusarter snyltande 

 Chrysisarterna hufvudsakligen haft Chrysis ignita för ögonen 

 eller åtminstone ej Chrysis viridula. 



Denna senare uppgifves af Mocsåry ^ vara parasit hos 

 Odynerus parietum,, sjpinipes och reniformis, medan du Buysson 

 meddelar, att den dessutom äfven parasiterar hos Odynerus 

 laevipes. Själf har jag sett den hemsöka Hoplomerus (Ody- 

 nerus) spinipes. Medan emellertid alla andra Chrysidider, 

 som jag själf iakttagit eller om hvilka jag sett några biolo- 

 giska uppgifter^, begagna tillfället att intränga i steklarnas 

 celler, medan dessa ännu hålla på att provianteras och så- 

 lunda stå öppna, tränger däremot Chrysis viridula in i redan 

 slutna spinipesceWev och lägger sitt ägg på den redan in- 

 spunna och till pseudochrysalid förvandlade larven. Om detta 

 alltid är fallet, kan naturligtvis ej genom ett enda iakttagelse- 

 fall afgöras, men i betraktande däraf att det måste kräfvas 

 specialiserade instinkter för stekelns i det följande skildrade 

 tillvägagångssätt, förefaller det sannolikt, att fallet ej är 

 enastående. 



På en af Hoplomerus spinipes bebodd backsluttning sågs 

 "Vt en Chrysis viridida L. ifrigt sysselsatt med att med 

 käkarna lösgöra och bortbära smulor af det lerblandade gruset 



^ Monogi^aphia Chrysididarum orbis terrarum universi. Budapest 1889. 



^ Sedan detta redan skrifvits, har Ferton gjort mig uppmärksam på 

 ett par iakttagelser i samma riktning, som han för längesedan meddelat, 

 men som undgått mig, då de voro inflickade i afhandlingar om andra 

 ämnen. Han har [Sur les moeurs de quelques Hymén, du genre Osniia 

 fActes de la soc. Linn. de Bordeaux. 1893. d. 9.)] sett en Chrysis elegans 

 Lep. sysselsatt med att tillsluta ett bo, tillhörande Osniia cristata Fonsc, 

 hvarvid han krafsade ner sand och med mandiblerna lösgjorda jordsmulor 

 i den redan till hälften fyllda gången. Antagligen hade guldstekeln förut 

 öppnat detta bo, som befanns innehålla två Osmiakokonger. Likaledes 

 har han sett Chrysis hidentata, L. (= viridula L.) delvis öppna den till- 

 slutna gången till ett bo, tillhörande Odynerus nohilis Sauss. [Observa- 

 tions sur rinstinct de quelques Hymén. du genre Odynerus (ibid. 1896, 

 p. 7)]. Längre sträcka sig visserligen ej hans iakttagelser, men tillsam- 

 mans med mina gifva de dock en ganska säker antydan om tillvaron af 

 en förut obekant parasitisk metod hos guldsteklarna. 



