ADLERZ, DEN PARASIT. METODEN HOS CHRYSIS VIRIDULA L. 7 



Det är dessa senare bihang, som han särskildt anser af stor 

 ])etydelse för larvens rörelseförmåga. I öfrigt har han iakt- 

 tagit, att denna larvform är utrustad med starkt chitiniseradt 

 hufvud, 2-ledade antenner och försedd med en krans af borst 

 på segmentens ryggsida. Han anser denna larv vara cam- 

 podeiform, en typ som ej förut beskrifvits hos hymenopterer. 



Då jag ej ville störande ingripa i utvecklingen af den 

 ömtåliga lilla larven, den enda som jag hade att tillgå, kunde 

 jag ej underkasta den en så noggrann undersökning som 

 Ferton, som hade ett rikare undersökningsmaterial. Emeller- 

 tid fann jag, att den om några dagar hade förändrat utse- 

 ende och nu mera öf verensstämde med andra hymenopter- 

 larver. Analsegmentets båda bihang voro nu försvunna, men 

 larven använde fortfarande den retraktila spetsen af abdomen 

 att förflytta sig med. Ferton har iakttagit samma föränd- 

 ring hos larven af Chrysis dichroa såsom resultat af en hud- 

 ömsning omkring 19 dagar efter kläckningen. Hufvudet är 

 ej längre försedt med så starkt chitin hölje, och antenner 

 saknas. Han kallar denna larvform för den sekundära larv- 

 formen och har iakttagit, att denna före kokongspinningen 

 undergår ännu en hudömsning, som dock ej förändrar hans 

 utseende. 



På ll:te dygnet efter kläckningen hade min viridula-larv 

 helt och hållet sugit ut sitt rof, h varför jag gaf honom en 

 annan pseudochrysalid af samma art (spinipes). Följande 

 dag hade han förtärt äfven denna, så att blott skinnet åter- 

 stod, och då samma dag en ny d3dik inlades, började han 

 inom kort suga äfven på denna, hvars kropp sjönk ihop be- 

 tydligt. På kvällen denna dag hade viridula-larven en längd 

 af 17 — 18 mm. Han hade nu slutat att äta och vred och 

 krökte sig, tydligen vidtagande åtgärder att spinna kokong. 

 Kroppen var tjock på midten och af smalnade mot båda 

 ändarna, särdeles mot hufvudet, som var ganska litet, försedt 

 med små brunaktiga mandibler. Kroppsfärgen var opalar- 

 tadt gulhvit mot ändarna. På midten skimrade tarminne- 

 hållet svagt rödgrått igenom. En från kroppen utsöndrad 

 vätska samlade sig, liksom hos Dolichurus-larven, vid bakre 

 kroppsändan i form af en droppe. 



Kokongspinningen började därmed att larven fäste glesa 

 ljusbruna trådar vid bomullen och glasrörets vägg. Därinnan- 

 för förfärdigade han sedan ett tätt. men tunt och genom- 



