2 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 3. NIO 10. 



bundet nätliknande med rektangulära eller ovala fenestrulce. 

 Aperturer endast på grenarnas framsida, i två rader, en på hvar 

 sida om en median carina. 



Fenestella reticulata Hisinger. 



Tafl. 1, figg. 1—3; textfigg. 1, 2. 



1837. Fietepora reticulata His., Leth. suecica, sid. 103, pl. 29, 

 lig. 8 (iion F. reticulata Lonsdale: i Muechison, Silur. Syst.. sid. 678, 

 pl. 15, fig. 19). 



Zoariet bildar oregelbundna, nätliknande utbredningar af i 

 tvärsnitt oregelbundet elliptiska grenar, förbundna medelst 

 tvärgående dissepiment af ungefär samma bredd som hufvud- 

 grenarna. Fenestrulse, af samma form på zoariets båda sidor, 

 äro oregelbundet rektangulära, elliptiska eller ovala och lig- 

 gande i längsrader, hvilkas antal ökas genom inskjutning af 

 nya initialfenestrulse, bildade vid grenarnas dikotomering. 

 Ofta kan det vara svårt att från zoariets baksida afgöra, om 

 en bestämd gren är att anse som en hufvudgren eller som 

 ett dissepiment. Dessa sistnämndas framsida bär emellertid 

 inga aperturer. Längden för en fenestrula 2 — 3 mm., bredden 

 0,6 mm.; på 10 mm. af en och samma längsrad gå vanligtvis 

 4 — 5 fenestrulae. 



Grenarnas baksida visar en jämnt rundad rygg och är 

 genomborrad af fina, runda cellikulärporer (Tafl. 1, fig. 1). 



Framsidan är försedd med en plan carina och med från 

 denna takformigt affallande sidor (Tafl. 1, fig. 2). På dessa 

 sidor hgga de cirkelrunda eller kort elliptiska aperturerna, en 

 rad på hvarje sida om carina, och till ett antal af ända till 

 13 på hvarje sida af en fenestrula, skilda från h varandra af 

 mellanrum, som äro lika långa som eller längre än aperturens 

 diameter. I vinkeln, där en gren dikotomerar, finnes alltid 

 en apertur af samma form som de öfriga. Aperturernas 

 längsta diameter växlande emellan O, o; och O, o 9 mm. På 

 10 mm. af en och samma längsrad komma i medeltal 56 

 aperturer. 



Aperturranden (Tafl. 1, fig. 3) är ej jämn utan försedd 

 med små runda inbuktningar till ett antal af 14 — 16, fram- 

 kallade af i själfva peristomet mynnande små runda cellikulär- 

 porer af endast 0,oo6 mm. diameter. Utanför dessa peristomal- 

 porer Hgga andra ännu mindre, strödda dels emellan aper- 



