A. HENNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, 2. 17 



delar sig på 0,20 mm. höjd öfver denna i två grenar, af hvilka 

 den ena går direkt till grenens yta, men den andra fortsätter 

 parallellt med zoariets axel ungefär 0,20 mm. för att så böja 

 af i skarp vinkel utåt mot zoariets yta. Mellanrummet mellan 

 zooecialvallens grenar, taket öfver primärzooeciet, utfylles af 

 samma kalcitväfnad med cellikulära rör, som bildar zoariets 

 baksida; cellikulärrören närmast vestibulum äro något större 

 än de längre från detta belägna, alla framknoppa de från den 

 cellikulära zooecialväggen. 



Dissepimenten (fig. 14) äro, som nämndes, mycket säll- 

 synta hos denna art. I deras inre delar synas några större 

 celler; för öfrigt bestå de af samma kalcitväfnad med samma 

 cellikulärrör, som återfinnas på zoariets baksida. 



Förekomst: Länsa på Fårö (endast ett par exemplar äro 

 funna). 



Fam. Sphragioporidae Ulrich. 



Familjen är af Ulrich grundad på en enda art, Sphra- 

 giopora parasit i ca Ulr., h vadan familjediagnosen samman- 

 faller med genusdiagnosen. 



Gen. Spliragiopora Ulrich, 1890. 



Zoariet bildar små skålformade kolonier, fastade på främ- 

 mande föremål eller på andra SphragioporaJcolonier. Den fria 

 öfre sidan vanligen konkav och försedd med uppstående, radie- 

 rande åsar, längs hvilkas krön de runda eller ovala aperturerna 

 ligga. De centrala, emellan åsarna belägna mellanrummen sakna 

 aperturer ; däremot finnas sådana såväl emellan de periferiska par- 

 tierna af åsarna som utanför desamma innanför zoariets upp- 

 stående rand. Zoariets yttersidor sakna fidlständigt aperturer. 



Sphragiopora silurica n. sp. 



Tafl. 2, fig. 10. 



Zoariet har formen af en nedåt svagt afsmalnande, i tvär- 

 snitt oval eller cirkelrund balja eller låg tunna. Längsta 

 diametern 3,5 mm.; zoariets höjd 1,5 mm. Yttersidan är fint 

 strierad af i täta rader liggande cellikulärporer ; dess öfre 

 rand bildar en fritt uppstående, skarp kant. 



Arkiv för Zoologi. Bd 3. N:o 10. 2 



