20 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 3. NIO 10. 



Zoariet hade antingen fjäder liknande form med en snedt 

 uppåt riktad sidostråle från hvarje stamsegments distala del, 

 eller också var det mera buskliknande, detta under det an- 

 tagandet att de laterala artikulationsytorna ej alltid lågo i 

 samma plan. 



Aperturens form är starkt växlande. De för de tunnare 

 (topp-)segmenten karakteristiska aperturerna äro rombiska, 

 af 0,2 2 mm. längd och 0,i9 mm. bredd, anordnade i quincunx 

 och skilda från hvarandra af ett tunnväggigt list verk. Emellan 

 de olika till samma längsrad hörande aperturerna synes en 

 liten rundad upphöjning (Tafl. 3, fig. 1). 



Samma aperturform återfinnes också på de tjockare seg- 

 menten, men här endast inom vissa partier, under det inom 

 andra aperturerna äro tydligt hexagonala (Tafl. 3, fig. 2). 

 Emellan aperturer, som inom samma längsrad gränsa intill 

 hvarandra, synes en uppstående rundad acanthopor med kva- 

 dratisk bas, eller, om acanthoporen afslitits, en eller två 

 mikroporer. Ofta synas smärre partier på zoariets yta upp- 

 tagna af aperturer, som äro till en viss grad oregelbundna 

 och större än de normala, verkliga maculoe således. 



Mot segmentens ändar anta aperturerna ofta en afvikande 

 form, bli ovala och betydligt mindre än de normala, d. v. s. 

 de skiljas från hvarandra genom större mellanpartier. På 

 samma zoarium, där aperturerna inom midtpartiet ha en längd 

 af 0,2 7 mm. och en bredd af 0,22 mm., äro de mot ändarna 

 liggande aperturerna endast 0, 12.-5 mm. långa och O, o 9 mm. 

 breda. Under det vidare hos sådana segment de mediana 

 partiernas aperturer ligga i alternerande längsrader, skilda af 

 uppstående lister eller slingrande fåror, ligga ändpartiernas 

 aperturer strödda utan ordning. Mellanrummen emellan aper- 

 turerna upptagas dels af polygonala mikroporer, dels af run- 

 dade acanthoporer. 



I andra fall (Tafl. 3, fig. 3) kan den senast beskrifna 

 aperturf ormen återfinnas på en sida eller inom endast ett 

 litet parti af segmentets yta, under det närgränsande partiers 

 yta, alldeles i saknad af allt hvad aperturer heter, upptages 

 af större och mindre små knölar, acanthoporer. 



I åter andra fall (Tafl. 3, fig. 4) uppträda redan emellan 

 de mediana partiernas ovala eller cirkelrunda aperturer små 

 runda acanthoporer, 3, 4 eller flera emellan hvarje till samma 

 längsrad hörande apertur-par. Aperturerna, som nämndes. 



