A. HENNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, 1>. 43 



med en från sclerenchymet utgående tandliknande distal- 

 process inskjuten i aperturen; detta utan att mynningens 

 trattform hunnit helt och hållet utplånas. 



Tafl. 7, figg. 1 a — 1 e visa åter en annan utvecklingsserie. 

 I zoariets distala del (fig. 1 a) en del aperturer af forma aperta 

 med och utan lunarier, med tunna skiljeväggar emellan de 

 skilda mynningarna. — Något längre ned på stammen (fig. 1 b) 

 har sclerenchymbildningen tilltagit, bildande huf formade an- 

 svällningar på aperturens proximala sida och med sessilt, 

 proximalt lunarium. — En annan del af zoariet visar den. 

 aperturform, som återgifves å Tafl. 7, fig. 1 e. Sclerenchym- 

 ansvällningarna från de skilda zooecierna sammansmälta, bil- 

 dande ett uppstående listverk, som någorlunda följer de ur- 

 sprungliga zooecial väggarna. Något distalt utskott in i aper- 

 turen synes ej till. — Slutligen kan man på zoariet iakttaga de 

 aperturer, som af bildats å Tafl. 7, figg. 1 c och 1 d. Vid en 

 jämförelse mellan dessa figurer och fig. 1 b å samma tafla ser 

 man genast, att aperturerna, återgifna å de förra, utvecklats 

 nr den aperturform, fig. 1 b vill klarlägga. Skillnaden beror 

 endast därpå, att sclerenchymbildningen här tagit formen af 

 den från snittserierna här ofvan bekanta åsliknande vallen 

 längs zooecialrörets distala sida, och att denna ås i aperturen 

 ter sig som ett tandliknande utskott. Vid närmare efter- 

 seende finner man, att flere af dessa utskott äro längs midten 

 rännformigt fördjupade, bildande ett skaftadt lunarium. 



Ur aperturerna tillhörande forma aperta, afbildade Tafl. 6, 

 fig. 1 a, utbildas de till forma clausa hörande, Tafl. 6, fig. 

 1 b, därigenom, att den distala aperturväggen genom på- 

 lagring af sclerenchym blifvit starkt förtjockad och sålunda 

 liksom framflyttad, så att den kommit att ligga nästan all- 

 deles upptill, tätt bakom den främre aperturväggen. Genom 

 en stark sclerenchymbildning på sidopartierna af det undre 

 peristomet, hvilken sålunda kom att omsluta nämnda peristoms 

 lunarium, fick aperturen den egendomliga, bågböjda och 

 springliknande form, som den citerade figuren anger, och som 

 ingalunda är ovanlig för Coenites re2:)ens /. dansa. 



Till denna forma clausa höra också zoarier af den typ. 

 som afbildats Tafl. 7, fig. 3, och som beskrifvits cch afbii- 

 dats af EiCHVVALD^ under namnet Coenites Linncei. Formen 



' Lethaea rossica, I, s. 458, tafl. "26. fig 10. 



