44 ARKIV FÖR ZOOLOGI BAND 3. N:0 13. 



liknar närmast ett ytligt tangentialsnitt; den kan framställas 

 genom en obetydlig afslipning af en normal claiisa-ioim och 

 är tydligt vis endast en genom af nötning framkallad modifika- 

 tion af denna form. 



Zoarier hörande till denna utbildningsform af Coenites 

 repens kunna visa en tvärdiameter af ända till 8 mm.; van- 

 ligen äro de ung. 5, stundom endast 3,5 mm. i diameter. 

 Medeltalet, bestäm.dt genom ett femtiotal mätningar, utgör 

 4,8 5 mm., hvilket naturligtvis, såsom af det redan sagda fram- 

 gått, ej hindrar, att en koloni af 4,S5 mm. diameter och med 

 bevarad distalända på denna visar aperturer, som representera 

 också artens öfriga former. 



Förekomst. Coenites repens i den omfattning jag ger åt 

 denna art är ett synnerligen allmänt fossil i Gotlands öf- 

 versilur. Den är funnen på Fårön (vid Alnäset, Länsa, S. 

 om Demmor träsk, mellan Lutterhorn och Digerhufvud, i 

 kanalen V. om Gåsemora, vid Hällegrund och Ryssnäset )^ 

 vid Fårösund, vid Nors i Halls s:n, Kristklint vid Kappels- 

 hamn, i Hangvars kanal, vid Klints och Samsugn i Othem, 

 vid Slite (på Kvarnberget, på Lotsbacken och på Enholmen), 

 vid Bäl, vid Vestkinde, vid Visby, vid Storvede i Follingbo, i 

 Follingbo kanal, vid Fjäle i Angå, vid Hammars och Djup- 

 vik i Kräklingbo, Östergarn, vid Lillugn i Ardre, Torsburgen, 

 Klinteberg i Klinte, på Lilla och Stora Karlsö, vid Kälders 

 på Lindeklint i Linde s.n, i Lau kanal, Bara backe, Sten- 

 kumla V. om kyrkan, Sandarfve kulle, Bondarfve kulle, S. om 

 Ammunde och i höjden vid Bomunds i Bars, Bursvik, Bursås, 

 Holms hällar i Vamlingbo, Hoburg. Arten har således all- 

 män utbredning i såväl norra som södra delarna af Gotland. 

 Den anföres också från Klintagruppen i Skåne. I de här 

 ofvan citerade arbetena omnämnes den från Ryssland, Eng- 

 land och N. Amerika, öfverallt i öfversilur (Wenlock och 

 Niagara-kalksten ) . 



Coenites variahilis n. sp. 



Tafl. 5, figg. 2—10; Tafl. 7, figg. 5 a, 5 b, 6; textfigg. 32—35. 



Zoariet bildar fria, från ett i tvärsnitt rimdt skaft utgå- 

 ende, skif liknande utbredningar af växlande, oftast oregelbun- 

 den, stundom trattlik form. Aperturerna öfver zoariets hela 



