A. HEXNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, 2. 53 



och Pachypora Lindstr., d. v. s. sådana former, som ha svagt 

 sclerenchym i de inre, starkare i de yttre delarna af zoariet. 



Till denna Nicholsons åsikt, att sclerenchymets olika ut- 

 bildning skulle vara af så genomgripande betydelse, att den- 

 samma kunde få värdet af genus-karaktär, vill jag här endast 

 foga följande anmärkning. Såsom t. ex. af vertikalsnittet, 

 fig. 34 å sid. 47, framgår, är sclerenchymets utbildning i olika 

 partier af samma zoarium underkastadt betydande växlingar. 

 I zooecierna längst uppe å den citerade figuren bibehåller 

 sclerenchymet samma ringa mäktighet från de axillära delarna 

 af zoariet ända fram till detsammas yta; dessa zooecier till- 

 höra således släktet Alveolites (Nicholson). I de längre ned 

 på samma figur liggande zooecierna tilltager sclerenchymets 

 mäktighet närmare zoariets yta, härvid förträngande zooeciets 

 lumen högst väsentligt ; dessa zooecier visa således en byggnad, 

 identisk med den för Coenites (Nicholson) karakteristiska. 

 Som dessa zooecieformer förekomma på samma zoarium och 

 man ej gärna kan tänka sig två skilda släkten bildande en 

 koloni, måste den af Nicholson skarpt framhållna skillnaden 

 mellan Alveolites (Nich.) och Coenites (Nich.) falla, för så vidt 

 den skall grundas endast på här afhandlade karaktär, scleren- 

 chymets olika utbildning. Denna olikhet kan enligt mina 

 iakttagelser på Riksmuseets utomordentligt rika material ej 

 karakterisera skilda släkten utan endast skilda utvecklings- 

 stadier inom arten. De alltigenom tunnväggiga djur husen 

 äro att finna i smala kolonier samt i de tjockares yngsta delar; 

 de beteckna således ett ungdomsstadium. Djurhusen med 

 starkt sclerenchym i sina distala delar äro däremot att finna 

 i äldre kolonier; de beteckna ett mera framskridet stadium. 



I sina senast citerade arbeten ställa Nicholson och Ethe- 

 RiDGE JUN. såväl Alveolites Lmk (Nicholson) som Pachypora 

 LiNDSTR. och Coenites Eichw. strax i närheten af Favositidce 

 och anse sålunda också Coenites vara en verklig korall. Så- 

 som bevis för denna åsikt anföres, dels att djurhusen äro 

 försedda med diafragmer (= tahidce), dels att djurhusens väg- 

 gar äro genomborrade af väggporer, dels slutligen att från 

 aperturranden inskjuta i aperturen ta,ndliknande processer, 

 som skulle vara att anse såsom septa. 



Hvad nu först diafragmerna ooh väggporerna beträffar, 

 behöfver f. n. ej spillas många ord på det påståendet, att 

 närvaron af sådana i en djurhuskoloni skulle bevisa, att 



