6 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 3. NIO 17. 



mot Grabers åsikt, ^ att skorstenen skulle vara ett skydd 

 mot regn och nedrasande sand. 



Verhoeff tyckes ej ha sett några spinipes- ceWev ligga i 

 serie, utan endast i grupp kring en gemensam hufvudgång, 

 från hvilken hvar och en afstänges genom ett muradt lock. 

 Han har observerat ägget fästadt på sin tråd i taket vid 

 ändan af cellen och framhåller, att ägget lägges, innan någon 

 foderlarv inburits. Foderlarverna anser han vara microle- 

 pidopterlarver, hvilket med största sannolikhet är ett miss- 

 tag, så mycket mer som hans beskrifning på deras färg öf- 

 verensstämmer med den af mig under n:o 1 lämnade. Han 

 har funnit d37lika 7 — 8 mm. långa foderlarver i ett antal af 

 16 — 24 i h varje cell. 



Verhoeff beskrifver också kokongen, som getingens larv 

 förfärdigar, i det den bekläder cellens väggar med en gul- 

 aktig väfnad, som vid förstoring visar sig bestå af ett tunt, 

 strukturlöst lager, öfver hvilket är draget ett nätverk af fina 

 trådar, hvar jämte vid ingången till cellen befinner sig ett 

 tjockare, hvitaktigt >>rilzschicht». Han kallar ett sådant 

 slags kokong för väggkokoiig , utmärkt däraf att mellan cell- 

 väggen och kokongen intet mellanrum finnas. 



Såsom parasiter hos denna getingart anför han flugan 

 Argyromoeha (Anthrax) slnuaia Z. samt guldstekein Chrysis 

 integrella, af hvilken han träffat flera kokonger i spinipes- 

 boen utan att dock kunna utröna dess parasitiska metod. 



1. Vid Arkösund i Östergötland anträffades i juni 1905 

 en koloni af Hoplomerus spinipes, beboende en sandig backe 

 med fläckvis inblandad lera i ett skogsbryn. Skorstenarna 

 voro ställda dels lodrätt på vågrät mark, dels nästan vågrätt 

 på en brant sluttning, i hvilket senare fall mynningen var 

 nedåtriktad. De voro genombrutna och glesa och hade van- 

 hgen ojämn, taggig kant kring mynningen. Framför myn- 

 ningen sågs en liten hög af lerbollar, som blifvit ditkastade, 

 sedan skorstenen byggts färdig af det först uppgräfda ma- 

 terialet. 



De byggande getingarna sågos ofta flyga tvärs öfver 

 vägen, till ett klöfverfält, där de förnyade sina vätskeförråd 

 från spottstritarnas skumsamlingar på klöfverståndens nedre 

 delar, på samma sätt som jag förut beskrifvit^ hos H. renifor^nis. 



^ Die Insekten, II, 1879, sid. 169 

 - 1902, sid. 242. 



