12 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 3. N:0 17. 



ningsarbetet försvann getingen helt och hållet under mar- 

 kens yta. Han byggde på den skålformiga lervägg, som se- 

 dermera träffades på ett djup af omkr. 20 mm. under myn- 

 ningen i jordytan. Sedermera flyttade han sig under arbe- 

 tet upp till mynningen, där den stängande lerproppen i jord- 

 ytans nivå förfärdigades. Bortflykten för att hämta ny 

 vätska upprepades ofta. Hvarje medfördt vätskeförråd räckte 

 till 3 eller 4 lerbollar. Vätskan utgöts, på samma gång som 

 leran med käkarna skaf des från marken, som en liten stund 

 därefter syntes fuktig på denna plats. Då stängningen af- 

 slutats, var marken alldeles jämn och slät, så att för ögat 

 ingenting numera antydde tillvaron af stekelboet. En stund 

 därefter undersöktes detta bo. Lerproppen i mynningen var 

 omkring 2 mm. tjock. Därunder fanns ett tomrum, som 

 nertill begränsades af den nämnda skålformiga, omkring 1 

 mm. tjocka tvärväggen af lera. Nedanför denna syntes gången 

 vara fylld af torra, ej hopmurade lersmulor, som också till- 

 täppte sidogångarna till de särskilda cellerna. 7 sådana an- 

 träffades, alla liggande på den nedåt backsluttningen belägna 

 sidan om hufvudgången. Inga celler tycktes här ligga i serie, 

 utan alla utmynnade med sin särskilda gång i hufvudgången. 

 Innehållet var följande: 



cell 1: 13 foderlarver, en större getinglarv, en liten pa- 

 rasitstekelkokong af det under n:o 1 nämnda slaget; 



cell 2 : 22 foderlarver, hvarken ägg eller larv af getingen: 



cell 3: 29 foderlarver, stekelns ägg hängande på sin korta 

 tråd på den öfverhängande väggen af den lutande 

 cellen, nära dess botten; 



cell 4: 2 återstående foderlarver, en nästan fullvuxen ge- 

 tinglarv ; 



cell 5: 21 foderlarver, hvarken ägg eller larv af getingen ; 



cell 6: 24 foderlarver, getingens ägg fästadt på samma 

 sätt som i cell 3; 



cell 7: 19 foderlarver, halfvuxen getinglarv. 



Alla foderlarverna voro af samma slag, som beskrifvits 

 under n:o 1, De lågo som vanligt hopböjda i ring, men ej 

 synnerligen regelbundet staplade på hvarandra i parallella 

 plan, utan vända i olika riktningar. Ofta sammanhängde 

 flera i en klump. De flesta, åtminstone af de större, visade 

 sig mer eller mindre rörliga. 



