22 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 3. N:0 17. 



yttersida 17 mm. Den stod på något sluttande mark, och 

 kröken med mynningen var vänd nedåt sluttningen. Den 

 innehöll 12 af de ofvannämnda foderlarverna samt därjämte 

 stekelns ägg i vanlig ställning. 



Cellens innehåll inlades i ett glasrör, där ägget kläcktes 

 på 2: dra dagen därefter. 



Lioiiotiis imbesceiis Thoms. 



AuRiviLLius lämnar 1 detaljerade uppgifter om det sätt, 

 på hvilket denna art anordnar sitt bo, samt om det insam- 

 lade bytet. Han fann boen i en husvägg af trä, 2 celler i 

 h varje bo. H varje cell provianterades med omkring 10 tor- 

 tricidlarver, h vilka lågo hoprullade tätt intill hvarandra. 

 Cellerna åtsl^ildes af en pergamentartad vägg. Vid boets 

 stängning gjordes ett stycke utanför den yttre cellen, på 

 ungefär 4 mm. afstånd därifrån en tvärvägg af lera, 3 — 4 

 mm. tjock. Där utanför följde det »yttre tomrummet», 8 

 mm. långt, hvilket utåt begränsades af en omkring 8 mm. 

 tjock, ända till mynningen nående propp af lera. 



Min erfarenhet om denna art är ej stor. Första gången, 

 som jag anträffade dess bo, voro omständigheterna ej gynn- 

 samma för undersökning. Boen voro anordnade dels i en 

 rödmålad husvägg af trä, dels i en densammas midt uppta- 

 ^nde tegelstensmur, där steklarna kröpo in i mellanrum- 

 men mellan stenarna, där murbruket fallit bort. I båda fal- 

 len voro boen för mig oåtkomliga. Getingarna inburo gröna, 

 långa och smala fjärillarver med 4 par bukfötter utom anal- 

 fötterna. Jag hade tillfälle att bevittna jakten på ett par 

 stånd af La^ppa toinentosa, som stodo i närheten. Larverna 

 dolde sig där under den hopvikta och sammanspunna blad- 

 kanten. Vid beröring sprattlade de ytterst lifligt och kunde 

 genom att hopkröka och åter häftigt räta ut kroppen taga 

 riktiga språng. Flera sågos på detta sätt rädda sig undan 

 getingen, då han sökte gripa dem under bladkanten. Vid 

 ett tillfälle fick jag se själfva paralyseringen, hvarvid stekeln, 

 fasthållande larven med käkarna om ryggsidan, stack in sin 

 gadd på två ställen under buksidan. Möjligen hade redan 

 förut flera styng gifvits. 



1 1886, sid. 3; 1888, sid. G07. 



