26 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 3. NIO 17. 



Flera, såväl Lionotus-bon som Osmia-bon, träffades i 

 andra barkstycken i närheten af det första. Antalet foder- 

 larver hos Lionotus plägade växla mellan 3 och 10. I åt- 

 skilliga celler voro foderlarverna döda och torra, hvilket då 

 också var fallet med stekelns larv. 



Stekelns ägg fästes vid en tråd i cellens tak eller på dess 

 sidovägg, och att detta sker först, framgår däraf, att jag 

 funnit ett dylikt ägg upphängdt i en ännu tom och öppen 

 cell. Ägget upphänges ej vid cellens inre ända, utan när- 

 mare midten. Då cellen därefter fylles af om hvarandra 

 liggande {ej ringformigt hopböjda och packade i en viss ord- 

 ning, såsom hos Hoplomerus) larver, som äro ganska rörliga, 

 så kan äggets upphängning ge föga skydd åt den späda, ny- 

 kläckta stekellarven, som hänger ner i och omgifves af larv- 

 massan. 



Jag iakttog kläckningen af ett ägg för att få se, hur 

 larven skulle bete sig vid sitt första utträde i världen. Cel- 

 len hade öppnats från sidan, och några foderlarver hade 

 tagits ut, så att ägget hängde fritt ner. Öfver öppningen 

 fastades ett tunt glimmerblad, som tillät en inblick i hän- 

 delsernas utveckling, utan att någon uttorkning behöfde be- 

 faras. 



En morgon befanns, att ägget i sin nedre fria ända hade 

 fått en rund öppning, liksom om något lock af stötts. Dess- 

 utom hade äggskalet blifvit något skrynkligt; men ännu satt 

 den lilla larven kvar däri och stack blott ut hufvudet och 

 främsta delen af kroppen ur öppningen. Under förmiddagens 

 lopp lämnade han äggskalet och började suga på en foder- 

 larv. Ägget var före kläckningen 3 mm. långt; men vid 

 middagstiden samma dag var stekellarven 4 mm. lång och 

 flera gånger tjockare än ägget. Han hade ätit af en grön 

 larv, och hans genomskimrande tarminnehåll gaf honom själf 

 nu en helt och hållet grön färg. Till följd af olämpliga an- 

 ordningar omkom han snart. 



2. ^Vt insamlades nya barkstycken, innehållande både 

 Lionotus- och 0<5mm-celler. I somliga stycken funnos flera 

 ingångar, en stängd med den gröna, vegetabiliska massa, som 

 utmärker 0<sm^a-boet, en annan med lera eller lerhaltig sand. 

 I senare fallet funnos därinnanför Lionotus-ceUer . I några 

 gångar, som ännu ej blifvit helt och hållet fyllda med celler, 

 och hvilkas mynningar ännu stodo öppna, träffades Lionotus 



