36 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 3. N:0 17. 



dan den i cell D konserverats. De äldre puppornas ögon 

 började mörkna under den l:sta veckan af juli. ^-/t hade 

 pupporna helt och hållet antagit mörk färg. 



1*/? kläcktes puppan i cell C, men getingen genombröt ej 

 väggkokongen, fastän han de följande dagarna sågs lifligt 

 röra sig därinom. ^V- kläcktes puppan i cell G och följande 

 dag pupporna i E och F. Som cellen G var den äldsta, 

 hade således den yngsta (i C) kläckts 2 dagar före den äldsta. 

 Det kan vara af intresse att framhålla, att cellen C, som för- 

 setts med minsta antalet foderlarver, gaf upphof till en 

 hane, medan honor uppstodo i de öfriga cellerna, E, F och 

 G, hvilka försetts med betydligt mera foder. Det framgår 

 häraf dels att hanens utvecklingstid är kortare, dels att för 

 hans utveckling erfordras mindre näring. Nu hade jag vis- 

 serligen försett larven till denna hane med rundligare för- 

 plägnad, än modern tilläm nat honom, i det han fått och 

 äfven förtärt larven af en Lina populi, i storlek motsvarande 

 väl 2 af de vanliga foderlarverna, men denna extra utspis- 

 ning kunde således ej inverka på könet. 



De öfriga steklarna togos några dagar efter kläcknjngen 

 fram ur sina celler, men de sist kläckta, i E och F, lämna- 

 des kvar för att det skulle utrönas, huru lång tid det skulle 

 dröja, innan de fått tillräcklig stadga i sitt hudskelett för 

 att själfva arbeta sig fram. Detta inträffade ej förr än -'V?, 

 då de dels genombröto kokongernas vägg, dels med käkarna 

 gräfde sig igenom de proppar af flädermärg, som inlagts som 

 skiljeväggar mellan deras celler. 



4. Vid Arkösund sågs ^^/q 06 en solitär geting sysselsatt 

 med att tillmura mynningen af ett hål mellan två stenar^ 

 som lågo inkilade i en klippskrefva. Mellan stenarna funnos 

 2 oregelbundna celler, hvilkas sidoväggar bildades af stenarna, 

 medan golf och tak murats af lera. Hvardera cellen inne- 

 höll stekelns ägg, hängande på en tråd, samt dessutom 9 mi- 

 crolepidopterlarver, sannolikt tortricider. 



Som getingen själf ej kunde fångas, måste det genom 

 kläckningsförsök utrönas, h vilken art det gällde. Med en 

 viss öfverraskning fann jag, att de ur äggen kläckta larverna 

 utvecklades till Ancistrocerus callosus, som således visar prof 

 på mycket olika byggnadsmetoder, enär den såväl gräfver 

 hålor i sand (se n:o 1) som bygger i gamla larvgångar i tali- 

 bark och murar celler af lera. Denna art använder således 



