2 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 3. N:0 20. 



fastväxta på andra djur, t. ex. mollusker, och med dem 

 transporterats uppåt floderna, eller också har spridningen 

 förmedlats genom skeppsfarten. Dennas inverkan på artens 

 utbredning har man direkt kunnat iakttaga vid Rostock, dit 

 arten framträdde först sedan skeppsfarten dit möjliggjorts 

 genom en slussbj^ggnad i Warnows nedersta lopp år 1886.^ 

 Det förtjänar i detta sammanhang också att påpekas, att på 

 Elbe och dess bifloder drifves en afsevärd skeppsfart från 

 kusten till Berlin och Halle, som äro de längst från hafvet 

 belägna platserna på kontinenten, där Cordylophora träffats. 



Vid Rosenholm växte Cordylophora, som nämndt, på ett 

 dambord, dit den gifvetvis måste kommit från den of vanför 

 belägna delen af ån eller, hvilket synes mig sannolikast, från 

 Hjälmaren. Till denna sjö åter kan den knappast ha kom- 

 mit genom Hyndevadsån, ty denna sänker sig på en sträcka 

 af 17 km. omkr. 20 m. och bildar därunder flera fall. Någon 

 samfärdsel med båtar äger sålunda ej rum uppför ån i sin 

 helhet, och om den möjligheten också ej är alldeles utesluten, 

 att Cordylophora skulle passivt kunnat komma uppför ån 

 genom mollusker 1. d., anser jag dock 2 andra vägar för 

 djurets spridning till Hjälmaren vara sannolikare. 



Den ena af dessa vägar är Hjälmare kanal, som från 

 Arbogaån leder in i Hjälmaren. Då arten inom andra trak- 

 ter, såsom ofvan nämnts, har spridt sig hastigt och ganska 

 långt in i landet under medverkan af skeppsfarten, har denna 

 in vandrings väg mycket som talar för sig. Djuret skulle så- 

 lunda genom Norrström eller Slussen inkommit i Mälaren och 

 därifrån genom Arbogaån och Hjälmare kanal i Hjälmaren. 



Hjälmaren ligger emellertid inom området för det forna 

 Littorinahafvet, och det kan äfven tänkas, att Cordylophora 

 här vore en relikt sedan littorinatiden. Det finns ingenting 

 som talar emot antagandet, att Cordylophora redan under 

 nämnda tid lefde i Littorinahafvets vikar och flodmynningar, 

 och att den sedan hållit sig kvar, under det vattnet allt mer 

 och mer utsötades och så småningom vid Hjälmarens af spärr- 

 ning från det öfriga Littorinaområdet blef alldeles sött. Ett 



^ Se härom L. Will : trber das Vorkommen und die Wanderung dei' 

 Cordylophora lacustris in der Warnow bei Rostock (S. B. Naturforsch. Ges. 

 Rostock, Sitzung 24. April 1891, i Arch. d. Freunde d. Naturgesch. 

 Meckl. 1891) och R. Patjly : Untersuchiingen iiber den Bau und die Lebens- 

 weise der Cordylophora lacustris Allman (Jena. Zeitschr. f. Naturv. N. F. 

 29 (36) 1902). 



