E. LÖNNBERG, NÅGRA FYND AF SUBFOSSILA VERTEBRATER. 9 



(lalsystem. Angående den omgilVande traktens beskaffenhet, speciellt 

 huruvida den varit skogklädd eller ej gifver den gjorda undersökningen 

 inga bestämda upplysningar. Att såväl slanining på makroskopiska 

 fossil som mikroskopisk undersökning på pollen gifvit negativt resul- 

 tat, bevisar ju ej, att vegetation saknats på vikens stränder. Dock 

 gör frånvaron af barrträdspollen det sannolikt, att dessa ej i större 

 mängder förefunnits. 



Stockholm den 13 januari 1909. 



L. v. Post. 



2. Ett fynd af vikare (Phoca hispida) vid 

 Trönö i Hälsing-land. 



I slutet af november 1908 inkom ett meddelande från 

 Söderhamns Tidnings redaktion om, att i Trönö socken vid 

 gräfning anträffats skelettdelar af ett okändt djur och an- 

 hölls om närmare upplysningar om, livad slags djur detta 

 kunde ha varit. Så snart de ifrågavarande skelettdelarne 

 mottagits i Riksmuseum kunde svar aflåtas, att det ifråga- 

 varande djuret varit en vikare {Phoca hispida) J". 



Skelettdelarne utgjordes af högra underkäkshalfvan med 

 4 tänder, första halskotan (atlas), 8:de, 9:de, 10:de och ll:te 

 hröstkotan, 2:dra och 3:dje ländkotan, 13 större eller mindre 

 stycken af refben, vänstra hälften af bäckenet (i 3 stycken), 

 båda skenbenen (tihia), l:sta, 4:de och 5:te tåns mellanfots- 

 ben (metatarsalben) från vänster sida, en tåled samt penis- 

 benet. 



Dessa benlämningar äro naturligt nog ej ensamma till- 

 fyllest för att läggas såsom grund för något närmare utta- 

 lande angående det vikareexempiar, de en gång tillhört, men 

 vissa slutsatser kunna dock dragas. Den första af dessa är, 

 att djuret varit ganska gammalt, hvilket framgår af det fak- 

 tum, att både öfre och nedre epifyserna sitta fullständigt 

 fast förenade med diafysen af båda tibiorna och äfven på 

 kotorna äro epifyserna fast ankyloserade. Då i allmänhet 

 hos dessa djur epifyserna mycket länge förbli helt löst för- 

 enade med bendiafyserna måste ofvan förmälda förhållande 

 tyda på ganska hög ålder hos Trönö- vikaren och den bör 

 följaktligen ha varit fullt utvuxen. Genom att jämföra måt- 

 ten på några af de ben, som finnas i behåll kan man alltså 

 erhålla en uppfattning om Trönövikarens dimensioner i för- 



