E. LÖNNBERG, NÅGRA FYND AF SUBFOSSILA YERTEBRATER. 21 



rhynchus, men äfven dess släkting på No vaja Semlja A. 

 neglectus, samt af de med hvit näbbnagel försedda gässen A. 

 alhifrons. Sedan humerus och andra vingben rengjorts, gjor- 

 des därför först en jämförelse med A. hrachyrhynchus. Det 

 framgick emellertid däraf, att den subfossila gåsen var med 

 afseende på vingbenen afsevärdt större än A. hracliyrhynclms 

 såsom äfven måtten i bifogade tabell visa. Detta är desto 

 mera beaktansvärdt, som den subfossila gåsen varit ett täm- 



Fig. 5. En del af 3:dje 

 vänstra refbenet. 



Fig. 6. Bäckenet sedt underifrån, 

 -/3-nat. storl. 



ligen ungt exemplar, hvilket framgår bl. a. af bäckenets grad 

 af förbening. 



Under sådana omständigheter måste A. hrachyrhynchus 

 tillsvidare lämnas åsido och jämförelsen utsträckas till de 

 större arterna A. fabalis och A. anser. En sådan jämförelse 

 gaf vid handen, att dimensionerna af vingbenen (humerus, 

 ulna och radkis) af den subfossila gåsen ganska nära öfver- 

 ensstämde med de motsvarande hos sädgås och grågås (se 



