E. LÖNNBERG, NÅGRA FYND AF SUBFOSSILA VERTEBRATER. 23 



alhifrons) genom sin stora baktå utesluten från listan på de 

 arter, som kunna ifrågakomma för den subfossila gåsens 

 identifikation. Däremot måste A. hrachyrliynchus åter upp- 

 tagas för jämförelse, då den har en liten baktå liksom den 

 subfossila. Visserligen mäter den basala leden hos ett exem- 

 plar af A. hrachyrhyiichus 10 mm., men med af seende på 

 falangens spenslighet liknar den den subfossila gåsen. Jämföras 

 mått af andra tåfalanger t. ex. mellantåns och innertåns 

 basala falanger (se måttabellen), så finner man, att den sub- 

 fossila gåsen visserligen är större än Spetsbergsgåsen, men 

 dock kommer närmare till denna än till sädgåsen och grå- 

 gåsen. 



Tjocklek af humerus midt pa diafysen . . . 

 Bredd » t> vid distal a epifysen . . 



Längd af ulna (i midtlinjen) 



» » radius » 



» » tibiotarsus på insidan 



Tibiotarsus tvärdiameter nedtill 



Längd af tarsonietatarsus på insidan och från 

 condyliis för •2:dra tan (innertån) . . . . 



Längd af baktåns basala falang 



» » mellantåns » » 



» » innertåns » » 



Tvärdiameter af atlas 



» » 3:die halskotan upptill . . 



» » 4:de » » . . 



Bäckenets bredd öfver os ilinm^s postaceta- 



bularutskott 





 11,5 

 25 



156 



151 



130 

 13,5 



71 



9 

 28 

 28,5 



9 

 12 

 14 



! 51 



11 



25,5 

 161 

 156,5 

 143 



17,5 



79 



16,5 



34 



34,5 



13 



15 



17 



56 



Äfven i andra afseenden påminner den subfossila gåsen 

 trots sin betydligare storlek mera om A. hrachyrlnpicJms än 

 om sädgås och grågås. Atlas tvärdiameter är t. ex. ungefär 

 lika stor hos de båda förstnämnda, men 4 mm. större hos 

 grågåsen. Likaså är tvärdiametern af tredje halskotan upp- 

 till hos A. brachyrhynchus och den subfossila ungefär lika 



