4 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 0. NIO 8. 



på grund af föregående erfarenheter om svårigheten att be- 

 gagna spritmaterial för sådan undersökning, hyste föga hopp 

 om framgång. 



Så mycket större blef min glädje, då jag, efter motta- 

 gandet af preparatet i början af augusti, genast vid första 

 undersökningen i epididymiskanalerna anträffade spermieho- 

 par, visserligen genom sprithärd ningen starkt sammanbakade, 

 men ändock tydligen väl bibehållna. Efter en försiktig ma- 

 ceration i vatten lyckades det mig ock att erhålla ett antal 

 sådana spermier i så isoleradt och helt skick, att de kunde 

 mätas, afbildas och beskrifvas. 



Orangutanens, liksom chimpansens och gorillans sper- 

 mier äro mig veterligen hittills icke undersökta och beskrifna. 

 Åtminstone finnas i den egentliga facklitteraturen inga upp- 

 gifter om dem. Det var därför af icke ringa intresse att få 

 närmare lära känna spermieformen hos åtminstone en af antro- 

 poiderna och att kunna jämföra den med människans, att få 

 veta, huruvida de nära liknade hvarandra eller icke. H varje 

 djurform har nämligen sin karakteristiska spermietyp, och i 

 stort sedt kan sägas, att närstående djurformer hafva också 

 närstående spermieformer. Detta gäller icke minst inom 

 däggdjurens klass. Visserligen är för de högre däggdjuren 

 samma grundtyp gällande; med ett mer eller mindre tillplat- 

 tadt ovalt spermiehufvud, ett cylindriskt förbindningsst3^cke 

 och den öfriga delen af svansen smalt trådlik samt försedd 

 med ett fint ändstycke. Men såväl hufvudets form och stor- 

 lek som ock svansdelarnas proportioner växla i regeln allt- 

 efter djursläktet och djurarten. 



Genast vid första anblicken frapperade mig åtskillnaden 

 mellan orangutanens och människans sperinier. Jag bifogar 

 här afbildningar af dem, utförda vid samma förstoring. Fig. 

 1 framställer en hel spermie af orangutanen, fig. 3 en sådan 

 af människa; fig. 2 återger hufvudet af en orangutan-sper- 

 mie från smalsidan, fig. 4 en människospermie i samma läge. 

 Bådas spermiehufvuden äro från två sidor tillplattade och 

 visa sig i bredläget ovala samt ungefär lika stora ; från smal- 

 sidan te de sig däremot ganska olika, i det att orangutanens 

 (fig. 2) är ungefär jämnbredt och först i närheten af f ram- 

 ändan trubbigt tillspetsadt ; hufvudet å människans spermie, 

 (Fig. 4), ter sig däremot i sin bakre hälft jämförelsevis tjockt, 

 i sin främre åter starkt tillspetsadt. Människospermiens hufvud 



