G. RETZIUS, OM BYGGNADEX AF ECHINIDERNAS AGG. t 



Å dessa mognande och mogna ägg i ovarierna är den 

 gelatinösa hinnan alltid för handen och i fullt utbildadt 

 skick, såsom en klar och genomskinlig, ägget tätt omslutande, 

 ganska tjock, och därtill äfven jämntjock, membran. 



För att söka utröna dess byggnad och beskaffenhet har 

 jag på de lefvande äggen försökt åtskilliga färgningsmetoder. 

 Af litteraturen finner jag ock, att Ries^ härför å äggen af 

 Strongylocentrotus lividus användt Gentiana, Rosanilin och 

 Neutralrödt och därigenom väl fått färgning af äggen själfva, 

 men i den gelatinösa membranen endast radierande fina 

 kanaler och på dess yttre yta »verschieden grosse Körnchen, 

 die Verunreinigungen des Seewassers darstellen, welche ent- 

 weder bereits vorhanden waren öder auch nachträglich dem 

 Wasser zugesetzt wurden (nach Boveri)». Den af Ries 

 nämnde författaren, Boveri, har nämligen i sin första af- 

 handling om sjöborräggets polaritet- meddelat, att han, för 

 att utröna tillvaron af en mikropyle, till vattnet, hvari lef- 

 vande ägg af samma sj öbor rart (Strongylocentrotus lividus) 

 funnos, tillsatt tuscMöaning, som afsatte sig och fastnade å 

 den gelatinösa membranens yttre yta; men därjämte såg han 

 tuschkornen intränga på ett ställe å hvarje ägg genom en 

 kanalformig mikropyle in till själfva äggets yta. Härigenom 

 ådagalade han alltså tillvaron af en sådan kanal tvärs igenom 

 den gelatinösa membranen, h vilken kanal hittills varit förbi- 

 sedd af alla dem som undersökt dessa sjöborrars ägg. 



Egendomligt nog har denna Boveri's upptäckt ännu icke 

 trängt igenom, och man finner den därför knappast omnämnd, 

 hvarken i den öfriga facklitteraturen eller de stora samman- 

 fattande handböckerna. Sålunda har jag icke kunnat finna 

 den ens omtalad i den nyaste, nyss utgifna upplagan af 

 Oscar Hertwig's Allgemeine Biologie, där sjöborräggets be- 

 fruktning af bildas och äfven beskrifves. Icke heller i arbe- 

 tena öfver samma ämne af Edm. B. Wilsox. 



För undersökningen af den gelatinösa membranen beslöt 

 jag att begagna metylenblåit i en svag lösning (1 d. på 500), 

 som i så många andra fall gifvit en så vacker vital färgning. 

 Efter några minuter inträdde äfven å den ifrågavarande mem- 

 branens yttre yta en så karakteristisk färgning, att jag blef 



J J. Ries. Zentralblatt f. Physiologie. Bd. XXI, 10, 1907. 

 ^ Verh. phys. — med. ges. Wiirzburg. (N. F.) V, 34, 1901. 



