10 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND (>. N:0 10. 



exemplar en helt liten droppe sperma, rör hastigt ut den i 

 en liten skål med hafsvatten och tillsätter detta skyndsamt 

 till de nämnda afgångna mogna äggen. Att man icke bör 

 dröja för länge med användandet af spermierna, som utrörts 

 i vattnet, beror därpå att dessa i regeln inom 20 — 25 minu- 

 ter förlora sin rörlighet och sålunda icke kunna tjänstgöra 

 längre. Om man nu önskar undersöka de tidigare stadierna 

 af befruktningen, måste man skynda med att inom vissa 

 minuters förlopp försiktigt med en pipett uppfånga de så- 

 lunda befruktade äggen och öfverflytta dem i en lämplig 

 fixerings vätska. Såsom sådan bar jag funnit, dels koncent- 

 rerad (7 — 8-procentig) sublimatlösning, försatt med 5 proc. 

 isättiksyra, dels ock Boveri's pikrinsyre-ättiksyrelösning, 

 läm^pligast, emedan de gifva de renaste och klaraste kärn- 

 och protoplasmastruktur-bilderna och tillåta vacker färgning 

 med Heidenhains hämatoxylinmetod. En inverkan å äggen 

 af dessa vätskor under 30 — 40—50 minuter är tillräcklig, men 

 något längre tid synes icke skada. Efter 3, 4, 5, 6, 7, 8 

 o. s. v. minuters tid öfverför man med pipetten nya portio- 

 ner ägg i skilda små skålar med den fixerande vätskan, allt- 

 efter som man önskar preparat i de olika befruktningsstadi- 

 erna. Den följande behandhngen af dessa befruktade ägg- 

 doser är ganska besvärlig. Man måste ju först med något 

 vatten och sedan med alkohol i stigande skala tvätta ut 

 sublimatet, resp. pikrinsyran, ur de små i vätskan spridda 

 äggen för att sedan kunna öf verbringa dem i kloroform eller 

 xylol och därefter i paraffin af omkring 52-gradig smältpunkt 

 (eller den eljest för rumtemperaturen mest lämpliga paraffin- 

 sorten). Dessa vätskeförändringar ske enklast genom dekan- 

 tering, och man låter äggen därför sjunka till botten i en 

 snedställd liten glasskål, då de samla sig i den undre sido- 

 fåran af skålen, hvarefter man försiktigt afhäller vätskan 

 och tillsätter en n\^ sådan. Detta är en långsam och stun- 

 dom ganska svår procedur, och man kan därvid icke undgå 

 att förlora ett och annat ägg, hvarför man från början bör 

 tillse, att ett fullt tillräckligt antal sådana ingå i hvarje 

 portion. Vid xylol-( kloroform-) och paraffinbehandlingen till- 

 vägagår man på samma sätt, alltjämt med en liten snedställd, 

 låg glasskål, så att äggen samla sig åt ena sidan af dess 

 botten. Urglas äro mindre lämpliga, enär äggen då blifva 

 mera strödda och äfven lättare förloras vid dekanteringen. 



