6 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 6. NIO 11. 



1. Vid Räfsnäs i Roslagen uppgräfdes -^7 ett nära fiill- 

 provianteradt spinipes-ho, i hviJket neglecta flera gånger setts 

 gå in, såväl först med hufvudet före som sedermera baklän- 

 ges. Detta hade äfven inträffat när getingen var inne i boet. 

 Innehållet i den yttersta cellen, d. v. s. getingägget och de 

 vanliga gröna foderlarverna (Phy tonomus), inlades för iaktta- 

 gelse i ett glasrör. Något Chrysisägg kunde ej upptäckas, 

 oaktadt både cellens väggar, getingägget och hvarje foderlarv 

 undersöktes vid förstoring. Enär utgången af försöket visade, 

 att Chrysisägget det oaktadt måste ha följt med cellens inne- 

 håll, hade det antagligen varit doldt mellan foderlarverna, 

 men undgått att upptäckas till följd af sin oansenliga storlek 

 eller möjligen till följd af någon särskildt döljande placering 

 på någon af larverna. 



På 4:de dagen därefter, ^^7, satt den nykläckta spinipes- 

 larven, 2 mm. lång, på sitt äggskal. På hans buksida satt 

 en helt liten, blott 1 mm. lång Chrysis-ldirv sugande. Denna 

 hade samma karakteristiska utseende, som ofvan omnämnts 

 för den primära larvformen af Chr. ignita. Han var mycket 

 rörlig och klättrade fram och tillbaka på sitt offer. Senare 

 på kvällen hade han borrat in sina spetsiga mandibler i huf- 

 vudet på getinglarven, som ännu rörde sig något. Stundom 

 sågs Chrysis-ldiTYQn göra ett försök att äta på närmaste foder- 

 larv, dock utan att släppa sitt tag med analsegmentets fäst- 

 organ vid getinglarven. 



5: te dagen, på kvällen, sågs Chrysis-ldLVYen ännu alltjämt 

 suga på getinglarven, som nu var hopskrumpnad och död. 

 Följande dag fanns af den senare blott tomma skinnet kvar. 



7:de dagen var Chrysislarven mycket mindre smärt och 

 rörlig än förut. Kroppen var tjockt spolformig, dock ännu 

 med tydligt afsatt hufvud. Ändsegmentets utskott voro för- 

 svunna, och segmentet var i spetsen tvärskuret. Det använ- 

 des dock ännu såsom häftorgan. Larven fortsatte nu med 

 att förtära de gröna foderlarverna. 



På 17 ide dagen efter sedan Chrysisägget lagts och 13 ide 

 dagen efter dess kläckning hade larven förtärt allt fodret 

 och spann under de två följande dagarna sin kokong, som 

 ytterst utgjordes af ett glesmaskigt nät af vid glasrörets 

 väggar fastade, ljust gulbruna trådar, mellan hvilka som stöd 

 den egentliga kokongen spanns. Denna var Ijusbrun, ägg- 

 formad, med trubbiga ändar, innerst pergamentartad. 



