4 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 14. N:0 22. 



tato, margine ejus basali non laevigato-elevato, an te scutel- 

 lum truncato (nec late rotundato), scutello minus convexo, 

 nec rugoso nec punctato, cuneo multo angustiore. Typus: 

 Lopus sulcaticornis Stål. 



8. Notholopus sulcaticornis Stål. 

 1860. Lopus sulcaticornis Stål, Vet. Ak. Handl. II, 7, p. 46. 



c 

 i 



9. Callichila grandis Blanch. 



1843. Phytocoris grandis Blanch. in d'Orbigny, Voy. Am. 



mérid. VI, 2, p. 220, tab. XXX, fig. 7. 

 1855. Resthenia dimidiorufa Stål, öfv. Vet. Ak. Förh. XII, 



186. 

 1876. Resthenia {Callichila) grandis Reut., öfv. Vet. Ak. 



Förh. XXXII (1875), 9, p. 64. 

 1888. Resthenia majuscula Dist., BuU. Soc. Ent B^lg., p. 81. 

 1892. Resthenia (Callichila) grandis Berg, An. Soc. Cient. 



Arg. XXXIV, 83. 

 1907. Callichila grandis Reut., Ann. Nat. Hofmus. Wien 



XXII, 66. 

 1913. Callichila grandis Reut., öfv. Finsk. Vet. Soc. Förh. 



LV, 18, p. 16. 

 Brasilia. 



10. Prepops circummaculata Stål. 



1854. Capsus circummaculatus Stål, Öfv. Vet. Ak. Förh. 



XI, 236. 

 1859. Capsus circummaculatus Stål, Freg. Eug. resa, Ins., 



p. 257. 

 1876. Resthenia circummaculata Reut., öfv. Vet. Ak. Förh. 



XXXII (1875), 9, p. 64. 

 1879. Resthenia circummaculata Berg, Hem. Arg., p. 126. 

 1913. Platytylellus circummaculatus Reut., öfv. Finsk. Vet. 



Soc. Förh. LV, 18, p. 43. 

 Chili, Argentina. 



