A. JANSSON, FAUNISTISKA OCH BIOLOGISKA STUDIER. 7 



senare årtionden inkommit hit men med sin stora spridnings- 

 möjlighet utbrett sig utefter en stor del av östra stranden 

 från längst i norr till ett stycke åt söder. Endast fläcktals 

 når klådriset upp till 1—1 V2 m höjd, vanligtvis ser man 

 den smågrusiga marken över stora sträckor beväxt med en- 

 dast små plantor. Där sanden övergår till fin, lös och torr 

 flygsand, upphör Myricaria helt att växa. 



I denna ilf^/ncana-formation stå enstaka enar, låga tal- 

 lar och granar, al- och *SaZta;-buskar, ruggar av Tanacetum, 

 vidare växa här en del grässlag, bl. a. Poa compressa, de 

 sand bindande Carex arenaria och vassen, Phragmites communis, 

 som här blir nedböjt krypande med långa revor och ej synes 

 alstra blomvippor samt i denna form tränger upp även 

 i fläckarna och kullarna av flygsand. I formationen ses också 

 här och där lägre blommande örter såsom Poientilla reptans, 

 Anthyllis vulneraria, Sagina nodosa, Lycopus europceus och på 

 något fuktigare ställen i utkanten av densamma även några 

 orchidéer: Orchis incarnata och Epipactis palustris. 



Då frågan huruvida insekt- eller vindbefruktning råder 

 beträffande Myricaria är något omtvistad, i det blomman en- 

 ligt lektor Arvid Friséndahl, som ägnat studier åt denna 

 växt i Jämtland, självpollinerar, under det] H. Muller i 

 »Die Alpenblumen» publicerat rön, vilka avvika från Frisen- 

 dahl's, ägnades någon tid till sökande efter insekter i Myri- 

 cana-blommorna. Själva riset befanns mycket allmänt i 

 grenvinklarna och på de barrlika bladen hysa de spottal- 

 strande larverna av en art spottstrit, vars imago också sågs 

 här och där på bladen och i blomsamlingarna. Såsom frö- 

 mjölsöverförande torde den dock knappast komma i fråga. 

 Däremot iakttogos V?» en relativt vindfri varm dag, följande 

 otvivelaktigt honungs- eller pollensökande insekter besöka 

 blommorna av Myricaria: En Ammophila, en Pompilus ruii- 

 pes L., en Leptura sanguinolenta L. och flera flugor (antho- 

 myiider eller tachinider?) av olika arter. Andra dagar då 

 blåst rådde kunde emellertid inga insekter iakttagas på blom- 

 morna av Myricaria. ' 



Innanför detta »myricari8etum>^ vidtager vid sjöns nord- 

 liga ända utefter en sträcka tallskog med blåbärsris, ljung 

 o. s. v. över sandbottnen. Upp mot denna tallskog övergår 

 sanden på en del av denna i flygsand, som delvis ligger helt 

 bar och drivits upp som en långsluttande dyn mot den bakom 



