16 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 14. N:0 23. 



andra för kärrängar utmärkande insekter, av skalbaggar t. ex. 

 Cantharis thoracica Oliv., Phyllohrotica quadrimaculaia L., 

 Noiaris cethiops F., av hemipterer Evrygaster. 



Vid södra änden av Hornsjön visa sig de sista öppna 

 sandytorna, och stränderna begynna att bli steniga samt 

 kransas av låg älskog, bakom vilken vidtager skogsmark med 

 ängar. Skogen består huvudsakligen av ek. hassel, al, asp, 

 hagtorn, björk. Denna skog utbreder sig utefter västra stran- 

 den till ovanför Horns kungsladugård och sträcker sig rätt 

 långt inåt landet, begränsad av ängar, åkrar eller alvarlik- 

 nande mark. Längre norrut vidtaga delvis ängar med rik 

 gräs- och örtvegetation och buskage samt med vassland ut- 

 efter stränderna fram till norra änden av sjön. 



Lövskogen på västra sidan av Hornsjön är dels skugg- 

 rikare, bestående av tättstående träd och buskar, dels mera 

 öppen med blomrik ängsmark. Ställvis är skogen också för- 

 sumpad. Den erbjuder sålunda gynnsamma möjligheter för 

 skogs- och ängsinsekter, men då faunan, ehuru till synes fatti- 

 gare på arter än t. ex. i lövskogarna i trakten av Halltorp 

 och Ekerum, dock ej väsentligt tycktes avvika från de 

 öländska lövskogarnas och lövängarnas i allmänhet, nöjer jag 

 mig här med att hänvisa till den efterföljande speciella art- 

 förteckningen. Områdena på västra sidan blevo ej heller så 

 noga undersökta som sandområdena på östra sidan, vilka 

 syntes mig under den begränsade tid, som stod till buds, 

 mera värda utforskning. Dock må framhållas, att vedinsek- 

 ter relativt fåtaligt anträffades, påtagligen beroende på att 

 äldre, murkna träd nästan alldeles saknades; de präktiga 

 ekarna voro alla friska, och insektangripna träd eftersöktes 

 förgäves. Emellertid förekomma här en del longicorner, bland 

 vilka särskilt må nämnas Cerambyx Scopolii Fuessl., vilken 

 i Hornskogarna liksom vid Halltorp ännu synes på långt när 

 ej vara utrotad, under det dess än ståtligare släkting C. cerdo 

 L. nu torde vara utdöd vid Halltorp och därmed i Sverige 

 i sin helhet. 



Vad beträffar hydroinsektfaunan visade sig denna vara 

 relativt fattig på arter, påtaghgen beroende på frånvaron i 

 allmänhet av rikare vattenväxtvegetation. Stränderna äro 

 till stor del sterila, och den Chara-Sirt som växer i sjön, upp- 

 trädde endast ett stycke ut på visst djup. I tillöpande vat- 

 ten samt i utloppskanalen växte emellertid Batrachnim, 



