26 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 14. N:0 23. 



lar och vittringsgrus. Iakttogs endast under sista delen av 

 juni (Sk.— Medelp.). 



Clytochrysus cpphalotes F. — En J* tagen ^Ve på trästäng- 

 sel vid utkanten av sandområdet på Hornsjöns östra sida 

 (Sk.-Uppl.). 



Oxyhelus miicronatus F. — Av denna art togs ^"Iq en $ 

 på den öppna flygsanden vid Byerum, en J* -^Jq, en J* 7? på 

 öppna fläckar av fin sand på en åker mellan Löttorp och 

 Vedby. Visade sig aldrig inom sandområdet på Hornsjöns 

 östra sida och syntes överhuvud vara mycket sällsynt. (Förut 

 i Sverige blott funnen i Skåne och på Gottland.) 



Samtliga insamlade ex. ha bakkroppens fläckar guldgula, 

 den på kontinenten förekommande formen, under det de tal- 

 rika ex. från Gottland i Riksmuseum tillhöra en speciellt nor- 

 disk form med gulvita teckningar. Parallelfall med gula 

 teckningar hos kontinentalformen och vita hos den nordiska 

 förekomma, enligt vad d:r A. Roman meddelar i brev, även 

 beträffande en del ichneumonider. (Se vidare Gorytes cam- 

 jjestris L., sid. 24!) — O. uniglmnis L. — Iakttagen endast 

 på ett enda ställe inom sandområdet på Hornsjöns östra 

 sida, en sandkulle med vegetation, mot utkanten av områ- 

 det, dels på marken, dels blomsugande --/c— ^^/g (Sk.— Lappl 

 Gottl.). 



Vespa crahro L. — En bålgeting sågs inflyga i ett hål i 

 nedre kanten av ett halmtak i närheten av Hornsjön (Sk.— 

 Hals.). — F. vulqaris L. — Hade bo mellan stenarna i den 

 kvarstående grunden till ett raserat hus mellan Vedby och 

 Löttorp (Sk. — Lappl.). 



Pterochilus phalemtus Panz. — Denna art iakttogs en- 

 dast på två ställen, nämligen inom sandområdet på Horn- 

 sjöns östra sida på en kulle av fin sand och glest bevuxen 

 med Medicago falcaia, Potentilla reptans och Carex arenaria 

 samt på öppna sand fläckar i en åker upp emot stenmuren 

 vid vägen mellan Löttorp och Vedby. Den visade sig säll- 

 synt före midsommar, blev så småningom talrikare men var 

 dock även mot mitten av juli icke vanlig. Från förstnämnda 

 fyndplatsen flögo individ även till den lägre liggande mar- 

 ken mot sjön, där sanden är grövre och tätare, dels för blom- 

 besök, dels för fångst av byte. 



Då detta senare var okänt för hymenopterologerna, trots 

 att i litteraturen uppgifter finnas om att arten bygger i sand, 



