58 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 14. N:0 23. 



i spillning inom sandområdet på sjöns östra sida (Sk— LappL). 

 — P. micans Grav. — Tämligen allmän på stranden vid vat- 

 tenkanten (Sk.— LappL). — P, punctus Grav. — Ett enda 

 ex. anträffat på den fuktiga med Juncus och Eleocharis be- 

 vuxna stranden vid Hornsjöns norra ände (Sk., ÖL, GottL). 



Xantholimis (s. str.) linearis Oliv. — Ett ex. på östra 

 stranden av sjön (Sk.— Dal., GottL). — X (s. str.) tricolor 

 F. — Ett ex. på en väg mellan sjön och Löttorp (Sk.— 

 VärmL, GottL). 



Lathrohium (s. str.) rujipenne Gyll. — Ett ex. under en 

 sten på den med albuskar bevuxna stranden på västra sidan 

 (Sk., SmL, Nerike, UppL, LappL). 



Astenus angustatus Payk. — Förekom i enstaka ex. på 

 det torra sandområdet utefter sjöns östra sida (Sk — Uppl 

 GottL). 



Pcederus fuscipes Curt. — Endast iakttagen på den fuk- 

 tiga med Juncus, Eleocharis o. s. v. bevuxna sandstranden 

 vid sjöns norra ände (Sk., ÖL, GottL, Sthlm). 



Stenus (s. str.) hipunctatus Er. — Sällsynt på den fuk- 

 tiga sandstranden vid sjöns norra ände (Sk., BL, ÖL, Nerike, 

 UppL, Dal., LappL). — S. (s. str.) Juno F. — Sällsynt på 

 östra sidans fuktiga sandstrand (Sk. -LappL). — S. (Nestus) 

 nanus Steph. — Några få ex. insamlade på östra sidans 

 fuktiga sandstrand (Sk.— LappL). — S. (Nestus) incrassatus 

 Er. — Den allmännaste arten av släktet. Anträffades vid 

 vattenkanten på sandstranden utefter hela östra sidan av 

 sjön (Sk., SmL, ÖL, GottL, Sthlm). — S. (Nestus) huphthal- 

 mus Grav. — Tagen flerstädes utefter stränderna av sjön 

 (Sk.— LappL). — S. (Parastenus) palustris Er. — Ett ex. på 

 östra sidan av sjön (Sk.— UppL). 



Bledius (Blediodes) arenarius Payk. — En karaktärsin- 

 sekt för östra sidans sandstrand, i vilken den grävt sina 

 hålor och förekom i sällskap med sin fiende Dyschirius thora- 

 cicus. De flesta tillvaratagna ex. tillhöra en mörkare varie- 

 tet än den på t. ex. havsstränderna i Skåne förekommande 

 formen, hos vilken täckvingarna äro halmgula, endast vid 

 basen och utefter sömmen smalt mörka, vilken form även 

 förekom vid Hornsjön. Oftast träffades emellertid individ, 

 hos vilka den mörka färgen hos elytra brett ut sig så starkt, 

 att endast ytter- och bakkanten äro smalt gula (Sk., SmL, 

 Hall., Vg., GottL: Fårön). — B. (Blediodes) fracticornis Payk. 



