2 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 8. NIO 5. 



stråna. Vid undersökning af några af dessa observerades 

 små enstaka, hvita ägg på svampgördlarna och sedermera 

 påträffades äfven larver. Det lyckades mig ej att få lar- 

 verna att förpuppa sig och få arten bestämd genom att 

 kläcka flugorna. Jag hade därför säkerligen ännu i dag sväfvat 

 i okunnighet om dess namn, om jag ej under entomolog- 

 kongressen i Oxford i augusti d. å. hade haft turen att göra 

 bekantskap med den framstående engelske dipterologen Collin, 

 hvilken på min beskrifning af larvens lefnadssätt genast 

 såväl gaf mig upplysning om dess namn som lämnade mig 

 litteraturanvisningar. 



Det var fråga om Anthomyia spreta Meig. ; enligt Becker, 

 Bezzi, Kertész och Stein's »Katalogue der paläarktischen 

 Dipteren» är denna art identisk med A. radicum L. Schiner 1 

 däremot skiljer på dessa arter i sin Fauna austriaca. 



A. radicum L., på tyska kallad Wurzelfliege, uppges 

 af äldre författare t. ex. Curtis (1862 a, s. 143) angripa kål- 

 rötter, rädisor m. m., i hvilkas rötter den gör gångar. 



Slingerland citerar likväl i sitt klassiska arbete öfver 

 kålflugan (1894 s. 497) ett uttalande af den engelske diptero- 

 logen Meade, att Curtis otvifvelaktigt blandat ihop A. 

 radicum med kålflugan och att alla uppgifter om larvens ut- 

 seende endast äro af skrifter af Bouché's beskrifning (1834 s. 75) 

 af en larv, som han hittade i tusental i människoexkrement ; 

 och denna larv kan näppeligen vara en Anthomyia-l&TV. 



I Sorauer's »Handbuch der Pflanzenkrankheiten » upp- 

 gifves det om A. radicum (1911 s. 425) »Made weisslich, rund- 

 zelig, schwarz gekörnelt; vordere Stigmen gelb, hintere Stig- 

 menträger gelbbraun mit je drei Luftlöcher; Afterfläche 

 mit zwölf gekörnelten Fleischzapfen eingefasst; 6 mm. läng; 

 in mehreren Bruten den ganzen Sommer uber; in stark rie- 

 chenden Stoffen z. B. in Wurzeln von Raphanus und Brassica- 

 Arten, in denen sie unregelmässige, of t von Fäulnis begleitete 

 Gänge fressen. Puppe im Boden. Eiablage an die Basis 

 der Stengel. Puppe und Fliegen uberwintern. » 



Det framgår icke af Soratjer's framställning, om han 

 känner larven genom autopsi eller blott återger tidigare 



1 Det förtjänar i detta sammanhang att omnämnas, att det är Schiner, 

 som redigerat beskrifningen af honan af A. spreta Meig. Meigen kände 

 blott hanen, men Giraud kläckte båda könen och anförtrodde beskrifningen 

 af honan åt Schiner (1872 s. 505.) 



