HJ. THÉEL, AMOEBOCYTER HOS ECHINODERMER. 19 



vid ett preparat, som visserligen saknar uppgift på år och 

 datum, men som har sin betydelse därför, att det först väckte 

 mitt intresse för proportionen mellan de två slagen af amoe- 

 bocyter. Preparatet ifråga, som är fixeradt i Car]soy's bland- 

 ning och genomgått en mycket lyckad färgning, upptager 

 hela ytan af ett stort täckglas (26X21 mm.). Det represen- 

 terar således ett mycket stort vätskeprof och innehåller 

 amoebocyter i oräknelig mängd, säkerligen åtskilliga miUioner. 

 Cellerna äro dels isolerade dels sammangyttrade; men de 

 bilda inga verkliga syncytier. Ett betydelsefullt faktum är, 

 att så godt som enbart blås-amoebocyter äro att se i prepa- 

 ratet och att man endast med svårighet kan uppleta en elle-r 

 annan plasma-amoebocyt. Äfven det pseudopodiala tråd- 

 och nätverket, som följer med plasma- cellerna och som utgör 

 den sammanhållande grundmassan i syncytierna, saknas. 

 Såsom omnämnts, finnes tyvärr ingen uppgift på datum, när 

 djuret infångats, men största sannolikhet är, att det skett 

 något år i juni månad. 



I nedanståeude utdrag ur mina anteckningar representerar hvarje 

 nummer ett eller flera prof från en och samma individ. Blod- eller 

 vätskeprofven äro tilltagna lika rikligt som i ofvan nämnda preparat. 

 Af bekvämlighetsskäl begagnar jag mig af följande förkortningar: 

 omedelbart == ett prof, som fixerats, omedelbart efter sedan kropps- 

 vätskan aftappats; 5 m., 10 m., 25 m. etc. = prof, som fixerats, först 

 sedan cellerna hållits lefvande i mikroskopkammaren under 5, 10, 25 

 etc. minuter; jämvikt = ungefär lika stort antal af plasma- och blås- 

 amoebocyter; syncytier = intim förening och sammansmältning af plasma- 

 amoebocyter enbart eller, hvilket är det vanliga, af båda celislagen, 

 hvarvid de förra genom riklig tråd- och plasma-bildning utgöra den 

 sammanhållande grundmassan; liopar = större och mindre hopar af 

 biås-celler, hvilka ligga sida vid sida och öfver hvarandra med bibe- 

 hållande af tydliga, väl markerade konturer af blåsorna och de mem- 

 branösa utskotten och utan att, så vidt jag kunnat finna, ingå någon 

 så intim sammansmältning, som äger rum vid verklig syncytiebildning. 



N:o 1. d. ^Vä 1918. Omedelbart: isolerade amoebocyter, bland dem 

 talrika skifformiga celler, spridda syncytier och cellhopar i Öfver- 

 vågande antal; samlingen af enbart biås-celler vid preparatets 

 ena kortsida tyder på olikformig fördelning af cellerna inuti 

 kroppen. Ungefärlig jämvikt. 



5 m.: afviker från föregående, genom att syncytiernas plasma- 

 celler sträckt ut sig på längden och att deras periferiska plasma 

 utbredt sig betydligt, hvarigenom syncytierna synas mer närlig- 

 gande; cellhopar saknas nästan helt. Plasma-amoebocyterna något 

 dominerande. 



