HJ. THÉEL, AMOEBOCYTER HOS ECHINODERMER. 25 



direkt från det lefvande djuret. AUdenstund blås-amoebocyternas 

 morfologiska egeuskaper så högst betydligt afvika från plasma- 

 amoebocyternas, har det redan från första början synts mig uppen- 

 bart, att de hafva en annan uppgift att fylla, att de möjligen 

 stå i nutritionens tjänst. De klara, starkt ljusbrytande blåsorua, 

 hvilka hos hvarje cell uppträda i så växlande antal och under 

 sådan mångfald af olika former, tyda nämligen på helt andra 

 fysiologiska egenskaper än dem, som tillkomma plasma-cellerna. 

 Närmast till hands ligger då att förmoda, att blåsorna innehålla 

 magasinerade fett ämnen under en eller annan form, hvarför äfven 

 talar deras förmåga af ljusbrytning. Om nu, såsom sannolikt 

 är, den ena cellarten är rikare på albuminösa ämnen, den andra 

 på fett, så borde däraf följa, att den senare arten håller sig 

 längre flytande än den förra. Detta har också till fullo be- 

 kräftats. Sedan kroppsvätskan från en större sjöstjärna tömts i 

 ett långt glasrör och fått stå orörd under en eller annan timme, 

 tills en bottensats uppstått, har jag med en pipett. uppsugit det 

 öfversta lagret af fällningen. En mikroskopisk granskning af 

 preparatet visar, att det innehåller uteslutande de vackraste blås- 

 amoebocyter i tusendetal, spridda öfver hela preparatet. Där- 

 emot kunna inga spår af syncytiala bildningar iakttagas, något 

 som ytterligare bekräftar mina föregående uppgifter. 



N:o 18. d. ^Vs 1918. Ett nytt prof taget på samma sätt från öfversta 

 delen af den bottensats, som afsatt sig, sedan kroppsvätskan upp- 

 tagits i ett glasrör, innehöll efter en approximativ beräkning minst 

 fem millioner celler, af hvilka så godt som alla äro biås-celler, hvilka 

 äfven här ej ingått några verkliga syncytiala föreningar: endast 

 där några sporadiskt förekommande plasma-celler kunna spåras, 

 ses antydningar till oansenliga små syncytier. Det kan sålunda 

 anses konstateradt, att blås-amoebocyterna hafva en mindre spe- 

 cifik vikt än plasma-araoebocy terna. 



N:o 19. d. 2^8 1918. Ehuru jag äfven vid föregående tillfållen tagit 

 prof från understa delen af bottensatsen och kunnat kontrollera, 

 att denna utgöres nästan uteslutande eller helt och hållet af 

 plasma-amoebocyter, förfärdigade jag dock inga bestående pre- 

 parat. För att fylla denna brist och komplettera preparatsam- 

 lingen, tog jag denna dag ett nytt prof från samma understa 

 del af fällningen och fördelade detsamma på två preparat, hvart- 

 dera innehållande en oräknelig mängd af celler. En granskning 

 af dessa bekräftar, hvad jag väntat och förutsett, att millioner at 

 plasma-celler här äro sammanförda till syncytiala nätverk och 

 att dessa bilda ett nästan sammanhängande helt öfver hela pre- 

 paratens yta. Större eller mindre hopar af samma celler bilda 

 knutar i detta nätverk. Knappast en enda blås-amoebocyt är 

 att iakttaga. 



