30 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 12. NIO 4. 



Det nätverk, som uppstått inuti djuret, har tillkommit under 

 nästan obegränsad tillgång på celler, hvilka utan hinder kun- 

 nat hopa sig i flera lager, hvarigenom nätverket blifvit dju- 

 pare och mer sammansatt. Det nätverk åter, som utvecklats 

 inuti den »fuktiga kammaren», är enklare och ej så djupt, på 

 grund af att antalet celler som införts varit begränsadt och 

 att kammarens höjd endast i ringa mån raedgifvit någon 

 anhopning af celler i ofvanpå hvarandra liggande lager. 



Den ^^8 gjordes ett par kontrollundersökningar i samma 

 riktning. Sålunda infördes ett täckglas om 1,5X1,2 cm. i 

 kroppshålan, hvarifrån det uttogs efter 5 minuters förlopp. 

 Amoebocyter i stor mängd beklädde hela glasen på båda 

 sidor, men ännu hade intet egentligt nätverk hunnit uppstå 

 och cellerna bildade ett enklare, ej så lagradt öfverdrag som 

 vid föregående experiment. Ett annat glas om 1,5X1 cm., 

 som endast fick stanna i kroppshålan under 1 minut, var 

 glest betäckt af spridda hopar och isolerade celler, bland 

 hvilka iakttogos talrika blås-amoebocyter. 



Jag vill därför fastdå som ett faktum, att arnoebocyterna 

 förhålla sig på fullkomligt samma sätt, vare sig de åro i kropps- 

 hålan eller i en under angifna försiktighetsmått inrättad fuktig 

 kammare, Hvar helst cilierörelse saknas, där förena de sig 

 alltid till stora syncytiala nätverk. 



Mina detaljstudier af de lefvande amoebocyterna och 

 deras hopar hafva, såsom ofvan blifvit antydt, begynt med 

 material, som omedelbart förut uttagits ur kroppshålan, 

 hvarefter jag försökt att gradvis följa deras lifsyttringar så- 

 dana de tett sig, sedan cellerna frigjorts från cilierörelsens 

 inflytande. Det förstår sig, att några sammanhängande under- 

 sökningar i denna riktning ej kunna utföras annat än med 

 hjälp af den »fuktiga kammaren». Tillvägagångssättet har 

 varit följande. Prof af kroppsvätskan har fördelats på ett 

 antal kammare. Därefter hafva preparaten successivt fixerats 

 efter förloppet af 5, 10, 25, 30, 45 minuter etc. ända upp 

 till 6 timmar eller någon gång längre. Under tiden före 

 hvarje fixering har sålunda alltid undersökning af det lef- 

 vande materialet kunnat äga rum. 



För att lättare kunna förstå de förändringar, som cell- 

 hoparna undergå, hänvisar jag till bifogade textfigur 5, hvil- 

 ken återger delar af preparat, hvilka äro fixerade efter 5, 

 10, 30 och 45 minuter samt 3 t. 30 min.; den sista bilden 



