HJ. THÉEL, AMOEBOCYTER HOS ECHINODERMER. 3 



sägande. Williams är åter den ende, som bemödat sig om 

 att nedlägga ett verkligt arbete på everbraternas blodkrop- 

 par; han har efterlämnat ej mindre än 4 taflor i kvart fram- 

 ställande prof af blodkroppar och kristaller hos ett stort an- 

 tal djur, men teknikens ofullkomlighet är säkerligen orsaken 

 till, att dessa afbildningar äro så föga upplysande och att de 

 knappast i någon nämnvärd grad bidraga till att bibringa 

 oss någon verklig kunskap om de cellelement, som drifva om- 

 kring i echinodermernas håligheter och lakuner. Men detta 

 oaktadt är Williams en forskare på området, som ej bör 

 falla i glömska, emedan han mig veterligt är den förste, som 

 tydligt uttalat sig om förhållandet mellan cellerna i kärlen 

 och kroppens håligheter. Sålunda lämnar han på sid. 606— 

 607 följande intressanta meddelande: »The fluid contents of 

 the blood-vascular system are chemically and morphotically 

 identical with those of the water-vascular system and with 

 those again of the visceral cavity» .... och på sid. 607 till- 

 lägger han : »Its cell elements are precisely the same as those 

 of the fluid of the general cavity». Beträffande cellernas 

 form och byggnad äro däremot hans uppgifter mycket magra. 

 Sålunda säger han blott beträffande dem hos t. ex. Ästerias 

 ruhens, att de äro irreguljära och på mångahanda sätt »jag- 

 ged and broken». 



Icke annat jag kan finna, är W^illiams äfven den, som 

 först upptäckt de egendomliga sfäriska cilierade kropparna 

 hos echiniderna, ty på sid. 616 skrifver han: »A cell here 

 and there may be seen the involucrum of which apparently 

 projects out like a cilium, and when these are numerous it 

 is easy to mistake such an appearance for those character- 

 istic of a sperm-cell». 



Erdl har anförts, emedan han först lagt märke till de 

 rödbruna amoebocyterna hos echiniderna, och det märkliga 

 är, att han synes hafva iakttagit dem ej i blodet eller i 

 kroppshålans vätska utan i väfnaderna. På sid. 49 skrifver 

 han nämligen beträffande de »braunen, rothen oft sehr feu- 

 rig aussehenden Pigmentflecken» i vissa af de väfnader, som 

 öfverdraga de fasta skelettdelarna: »Die Pigmentflecken sind 

 deutlich Zellen, sind sehr zahlreich etc», h vilket tyder på, 

 att han med omsorg studerat lefvande material. 



Hoffmann, som något utförligare behandlar cellelementen 

 i echinidernas håligheter, uppräknar ända till sju olika slag 



