24 ABKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 12. N:0 14. 



ler af en finare, hos andra af en gröfre kornig struktur, 

 stundom till och med af en spongiös eller retikulär byggnad; 

 den drager med lätthet åt sig vissa vissa färgämnen t. ex. 

 hämatoxylin, men färgas aldrig intensivt däraf; däremot an- 

 tager den periferiska hyalina plasman efter samma färgbe- 

 handling blott en svagt violett ton, 'hvilket gör, att cellernas 

 verkliga omkrets mången gång är svår eller omöjlig att stad- 

 fästa (tafl. 4, fig. 1, 3, 19 — 21). Pseudopodierna, vare sig 

 de äro fliklika eller mer antagit en trådform, äro till huf- 

 vudsaklig del bildade af den strukturlösa hyaloplasman, men 

 till och in i dem kan man ofta följa strimmor af finkornig 

 substans, hvilka utstråla från cellens centrala del (tafl. 1, 

 fig. 2; tafl. 5, fig. 2, 6). I närheten af kärnan och i den 

 korniga substansen ses ofta, ehuru långt ifrån alltid, en eller 

 flera af hämatoxylinet nästan svartfärgad större rundad gra- 

 nula, hvilken framträder synnerligen tydligt, därför att den 

 alltid är omgifven af en helt ljus ringfor mig area. Stundom 

 kan denna area vara betydligt större än kärnan, i hvilket 

 fall granulan själf närmar sig kärnan i storlek (tafl. 4, fig. 

 21; tafl. 5, fig. 9 till vänster; tafl. 6, fig. 2, 3, 4; tafl. 7, fig. 

 1, 4, 5). Typ A ingår till hufvudsaklig del i bildandet af 

 de diskoidala, areolära och retikulära plasmodierna. 



Var. a. Diskoidala amoebocyter utan synbara utskott 

 och med förtonande omkrets (tafl. 4, fig. 19—21; tafl. 5, 

 fig. 9 till vänster); allmänt förekommande typ. 



Va7\ b. Diskoidala amoebocyter med fliklika utskott i 

 tre ohka riktningar, hvilka hos en del celler hastigt förtonas 

 periferiskt, så att blott en ringa del af dem förblifva tyd- 

 liga (tafl. 4, fig. 1, 2, 3, 4, 6; tafl. 5, fig. 2); hos andra celler 

 utgöras utskotten af ett fliklikt och två utdragna trådar 

 (tafl. 4, fig. 8); den förra typen med tre fliklika pseudopo- 

 dier är mycket vanlig och återkommer oupphörligen i pre- 

 paraten. 



Var. c. Diskoidala amoebocyter med flik- eller trådlika 

 pseudopodier utskjutande åt flera olika håll; ofta med areolae 

 eller vakuoler (tafl. 1, fig. 2; tafl. 5, fig. 3, 6, 7, 8); allmänt 

 förekommande. 



Var. d. Långsträckta stafformiga amoebocyter (tafl. 5, 

 fig. 9 till höger); ehuru denna typ blott återgifvits i en enda 

 figur, är den dock mycket vanlig och kan till och med do- 

 minera i vissa preparat; den kan helt och hållet sakna plasma- 



