HJ. THÉEL, AMOEBOCYTER HOS ECHINODERMER. 25 



utbredningar mot ändarna, så att stafformen är i ögonen 

 fallande. 



Var. e. Trattformiga amoebocyter (tafl. 4, fig. 5, 9; 

 tafl. 7, fig. 2, 5, 10); denna karakteristiska typ, som hos 

 Asterias rubens är så synnerligen allmän och där genom stor 

 plasma-utbredning ofta antager formen af en solfjäder, åter- 

 finnes talrikt hos alla af mig undersökta echinider; den tratt- 

 lika utvidgningen har eller saknar f liklika utskott; formen 

 har ej sällan större och mindre vakuoler i växlande antal. 



Var. /. Vakuolariserade amoebocyter (tafl. 5, fig. 9, den 

 mellersta; tafl. 7, fig. 7, 8, 9); denna diskoidalt utbredda 

 högst varierande form är fylld af ett antal vakuoler, hvilka 

 stundom såsom hos fig. 9 synas kunna öfvergå till areolse. 



Typ B. Cellkroppen ej skijlikt utbredd, koncentrerad och 

 väl begränsad, spolformig, triangulär eller mer eller mindre 

 oregelbundet rektangulär^ med trådlika utskott, hvilka förbli enkla, 

 eller grena sig på ett visst af stånd från cellkroppen, eller ut- 

 breda sig mot ändarna till skifliknande ofta areolära bildningar; 

 kärnan stundom mindre än hos föregående typ och ofta af oval 

 form. 



Cellkroppen är jämförelsevis liten, väl begränsad, och 

 färgas intensivt af hämatoxylin, så att den nästan antager en 

 svartblå färg, hvilken kan sprida sig utefter den närmaste delen 

 af pseudopodierna. Den kan innesluta en eller flera vaku- 

 oler och dess form synes alltid stå i ett visst bestämdt för- 

 hållande till antalet af de pseudopodiala trådiitskott, som 

 utgå från densamma. Äro dessa blott två, är cellkroppen 

 spolformigt utdragen eller oval; äro de tre, har den en mer 

 eller mindre tydligt triangulär form ; äro de fyra, närmar den 

 sig till formen en rektangel eller kvadrat; öf verstiger pseu- 

 dopodiernas antal fyra, får cellkroppen en rundad eller mer 

 oregelbunden form. 



Vare sig nu att amoebocyterna äro bipolära, tripolara 

 eller multipolara, så kunna deras pseudopodier vara antingen 

 enkla utan grenar eller försedda med ett antal förgreningar, 

 hvilka anastomosera med hvarandra eller med andra cellers 

 utskott, så att ett fibrillärt nätverk uppkommer. 



Hos den bipolära amoebocyten löpa pseudopodierna ofta 

 ut i en rät linje utan någon märkbar öfvergång från den 

 spolformiga kroppen; mot ändarna kunna de antingen af- 

 smalna till en spets eller sluta de med en större eller mindre, 



