ROSENIUS, ORNITHOLOGISKA IAKTTAGELSER I ALGERIET. 11 



lingstillhåll — maquisvegetationen. Men jag såg den här lika 

 litet som vid El Kantara och Biskra, där Koenig, om ock 

 mera sällan, iakttagit den. Det var i ett vida kalare och 

 kargare landskap, i Djebel Mahmels bergöken, jag första gån- 

 gen, den 5 maj, skulle finna den. I de stenbelamrade dal- 

 sänkorna, där spridda grästufvor och den gula asfodillen ut- 

 gjorde den hufvudsakliga vegetationen, visade sig fågeln i 

 några exemplar. Och jag såg den äfven på Djebel Mahmels 

 än kalare höjder. Medan jag äntrade de branta steniga slutt- 

 ningarna, som ledde upp till de högsta höjderna, satt den 

 lilla fågeln på en stenas högt öfver mig. Den var så pass 

 skygg, att den drog sig bakom åsen innan jag hunnit inom 

 skotthåll, och först sedan jag en stund hållit mig dold, kom 

 den åter inom syn- och skjuthåll. 



Samma dag iakttog jag den också i Ouéd Tagas mera 

 vegetationsrika dalgång. Men i mera typisk maquis-terräng 

 fann jag henne först på bergen vid Lambessa, där jag, den 

 7 maj, såg flera hanindivider i den på täta stenekbuskager 

 särskildt rika terrängen. 



Fågelns placerande i systemet har erbjudit mer än van- 

 ligt intresse. A. Koenig, som ingående studerat den i natu- 

 ren, fann förvandtskap med såväl Rutieilla som Prati7icola, 

 men ansåg sig böra hänföra den till det senare släktet. För 

 släktskapen med Pratincola talade dels fågelns val af terräng, 

 hvilken icke är den för rödstjärtarna typiska, dels nästets 

 placerande på marken eller lågt öfver marken under buskar. 

 Därjämte skulle, enligt König, fågelns hållning och beteende 

 helt erinra om buskskvät tornas. För samhörigheten med 

 Rutieilla åter talade äggens färg — de voro ljust blå eller 

 helt hvita såsom hos svarta rödstjärten. Men det fanns 

 andra och viktiga omständigheter, som tala för släktskapen 

 med Rutieilla. Redan Dressers afbildningar visa, att honans 

 dräkt med de enklare, mera sammangjutna färgerna öfver- 

 ensstämmer med rödstjärt- och icke med buskskvätthonornas. 

 Fågeln har vidare rödstjärtens längre och finare näbb och 

 öfverhufvud mera gracila byggnad. Och slutligen har den ju 

 rödstjärtarnes stjärt med de båda mörkare midtpennorna. 

 Om det sålunda redan af det anförda framgick, att fågeln 

 afgjordt mera närmade sig Rutieilla än Pratineola, så vann 

 denna uppfattning ytterligare i styrka genom O. Kleinschmidts 

 på Fliickigers samlingsresor i Algeriet åren 1903 och 1904 



