8 



ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 7. N:0 15. 



Andra yaret maxiller (fig. 6) erinrar äfvenledes i sin ge- 

 stalt om de utvuxnas. Detta käkpar har en från flertalet 

 euc^^phider högst afvikande byggnad. Lacinia interna sak- 

 nas nämligen helt och lacinia externa är knappast antydd. 

 Hos larven i detta stadium är palpen förhållandevis tydligare 

 markerad med ett långt hår i spetsen. Fjäderhårbesätt- 

 ningen är ännu icke fullständig längs hela randen. 



Käkfötterna (fig. 7) Första paret är ledadt med fjäderhår 

 vid de öfre lederna. Endopoditen är helt liten och ändar i 



ett fjäderhår. Andra paret liknar 

 föregående, men är något längre, 

 har flera leder utbildade samt en 

 oledad endopodit af det distala exo- 

 poditpartiets halfva längd. Tredje 

 paret är kortare än de föregående. 

 Endopoditen når här öfver spetsen 

 af exopoditen. 



Af thoracalföiterna äro samtliga 

 5 par redan för handen. Första 

 paret (fig. 8) är kortare än det ef- 

 terföljande, med tydligt utvecklad 

 klobildning. Exopoditen är förhål- 

 landevis väl utvecklad, af endopo- 

 ditens halfva längd. Borst saknas 

 Artikulation börjar framträda. Äfven andra paret har tyd- 

 lig klo och öfverträffar i längd det första. Tredje — femte 

 paret äro svagare utvecklade samt med 

 endo- och exopodit ungefär liklånga. 



Pleopoderyia (fig. 9) finnas tydligt ut- 

 vecklade å hvart och ett af abdominal- 

 segmenten. De ha samtliga hunnit högre 

 grad af utveckling än å det af Särs be- 

 skrifna tidigaste Sabinea-stadiet. Då ur 

 ägg frampreparerade embryoner ha pleo- 

 poderna förhanden i samma gestalt som 

 hos denna larv, är det alldeles uteslutet, att pleopodernas 

 längre hunna utveckling skulle kunna härröra af att den af 

 mig undersökta Passiphaea-larven representerar ett senare 

 stadium. Samtliga pleopoder äro ledade och besitta såväl 

 exo- som endopodit, den senare utrustad med tydligt mar- 

 kerad stylamblysbildning. 



Fig. 8. 



Fig. 9. 



