2 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 7. NIO 21. 



håller gadden länge insänkt i såret, och att döma af abdo- 

 mens rörelser tror Fäbre, att gadden söker efter ganglie- 

 massan för att sticka den eller åtminstone begjuta den med 

 det förlamande giftet. Scolia iriterrupta sticker Anoxia-lsiV- 

 verna vid lista benparet. I båda fallen är effekten ögon- 

 blicklig, och offren bli fullständigt orörliga utom i antenner 

 och mundelar, som ibland visa någon rörlighet. Enär hos 

 lamellicorniernas larver nervsystemet är mycket koncentre- 

 radt, i det bukgangliekedjan sammansmält till en aflång, i 

 thorax belägen gangliemassa, behöfs blott detta enda styng. 



I fångenskapen under glaskupan ville steklarna ej lägga 

 ägg på de paralyserade larverna, ej heller försökte de släpa 

 bort dem och visade öfverhufvud taget intet vidare intresse 

 för dem. Däremot har Fabre sett Scoliernas såväl ägg som 

 öfriga utvecklingsstadier på ur jorden uppgräfda Cetonia- och 

 A7ioxia-\3.Yver. Ägget är fäst i bukens midtlinje, nära den 

 mörka fläcken af genomskimrande tarminnehåll. Något tyd- 

 ligt uttalande om äggets och larvens ställning, om på läng- 

 den eller tvären af Cetonia-laryen, kan jag ej finna i Fabre's 

 skrifter. Larvens hufvud uppstår i den fästa äggpolen, ocli 

 på samma punkt såg Fabre honom dagen efter sin kläckning 

 ha bitit hål på sitt offers hud och sänkt sitt hufvud in ge- 

 nom såret. Allt djupare intränger dag för dag hufvudet 

 jämte främre delen af larvens kropp, som förlänges och blir 

 ansenligt smalare än den del af larven, som fortfarande be- 

 finner sig på hudens yttersida. Cetojiia-larvens, i början ut- 

 spända kropp blir slapp, dess hud skrynklas och utgör till 

 sist blott en tom säck, men ännu med bibehållande af sitt 

 friska utseende. 



Fabre tillskrifver Scolia-larven ett strängt metodiskt till- 

 vägagående i förtärandet af sitt förlamade offer, i det den 

 enligt hans mening i början sorgfälligt skulle undvika att 

 angripa för lifvet väsentliga delar. Hvarje afvikelse från 

 denna regel skulle nämligen föranleda, att den i förtid dödade 

 Cetonia-lsLTven råkade i förruttnelse, hvilket återigen ound- 

 vikligen skulle medföra stekellarvens död. Såsom jag tror 

 mig på annat ställe^ ha ådagalagt, kunna emellertid de expe- 

 riment, genom hvilkas resultat Fabre vill stöda nämnda åsikt, 



^ G. Adlerz: Methoca ichneumonides, dess lefnadssätt och utvecklings- 

 stadier, sid. 38—43. [Arkiv för zoologi, Bd 3, n:o 4. 1905.] 



