4 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAI^D 7. N:0 21. 



art af sLäktet, Tiphia inornata Say., angriper Melolontliin- 

 larver. Riley fann nämligen i marken talrika ovala kokonger 

 af den nämnda stekeln, med vidhäftande rester af den in- 

 spunna larvens förtärda foder. Dessa rester voro de starkare 

 kitiniserade delarna af hufvudet till »the White Grub», d. v. s. 

 larven af den i Amerika såsom ett svårt skadedjur uppträ- 

 dande ollonborren Lachnosterna quercina Knoch {L. fusca 

 Frohl.). Något annat utvecklingsstadium af stekeln än den 

 inspunna larven liar Riley ej påträffat. 



BoRRiES säger, ^ utan anförande af källa, att man i Ryss- 

 land redan 1879 lär ha funnit en Tiphia-lsiYv på larven af 

 Anisoplia austriaca. Ar detta riktigt, så har saken emellertid 

 ej blifvit känd i det öfriga Europa, där, så vidt jag känner, 

 det enda, som man hittills vet om Tiphia-larven och dess 

 förhållande till ollonborrelarver, härrör från en 1888 af Vilh. 

 Bergsöe och Fr. Meinert gemensamt skrifven uppsats.- 



Bergsöe hade anställt några undersökningar i syfte att 

 utröna, om orsaken till det plötsliga aftagandet och försvin- 

 nandet af Melolontha vulgaris i en förut hemsökt trakt möj- 

 hgen delvis kunde bero på någon parasitisk insekt, som ge- 

 nom sitt massuppträdande starkt decimerade ollonborresvär- 

 marna. Någon sådan förmodad parasit på Melolontha vul- 

 garis uppdagades visserligen ej, men i en sändning af i sprit 

 konserverade ollonborrelarver, som visade sig tillhöra Rhizo- 

 trogus solstitialis, anträffades 3 löst hggande, mindre stekel- 

 larver inblandade. Hvad som särskildt var ägnadt att till- 

 draga sig uppmärksamheten hos dessa larver var en under 

 buken befintlig Ijusbrun, kitiniserad fläck eller skifva, hvar- 

 med Bergsöe förmodade att dessa stekellarver varit fastade 

 vid sina foderlarver. Bland ollonborrelarverna funnos också 

 ett par, som visade den slappa, hopsjunkna beskaffenhet, som 

 plägar utmärka af parasiter utsugna larver. Vid närmare 

 undersökning visade sig också, att dessa under buken, något 

 åt sidan hade en sönderfrätt fläck, som kunde anses mot- 

 svara det egendomliga häftorganet på parasitlarvens buksida. 

 Enligt inhämtade upplysningar hade verkligen stekellarverna 



^ H. BoRRiES: Bidrag til de danske Gravehvepses Biologie [Vidensk. 

 Meddel. fra den naturhist. Förening. Köbenhavn 1897.] 



' V. Bergsöe og Fr. Meinert: St. Hans-Oldenborren, Rhizotrogus 

 solstitialis, og dens snyltende Hvepselarve (Tiphia femorata?). [Entoniolo- 

 giske Meddelelser. 1888, sid. 125.] 



