6 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 7. NIO 21. 



Ijgaste, som ur biologisk synpunkt hittills meddelats i littera- 

 turen om familjen Scoliidae. 



1. Redan i midten af juli 1911 träffades det första 

 exemplaret af Tipliia jeinorata vid Stora Rör på Öland. Det 

 var en hona, som sökande gick omkring på en hedartad sand- 

 mark, där i slutet af juni Rhizotrogus ochraceus Knoch setts 

 svärma i stor ymnighet, och där den sannolikt hade ett var- 

 aktigt tillhåll, att döma af den flock skrattmåsar, som vid 

 denna tid och ända framåt midten af juli dagligen jagade 

 fram och åter öfver denna mark. Honan i fråga gjorde vis- 

 serligen här och där försök att gräfva, men utan ihärdighet. 

 Först 23 juli träffades på en annan, liknande sandmark i 

 trakten åtskilliga exemplar af stekeln. Äfven där hade 

 Rhizotrogus ochraceus i slutet af juni setts svärma, h varemot 

 under juli intet enda exemplar anträffades hvarken där eller 

 på annan plats i trakten. Denna plats visade sig sedermera 

 vara den lämpligaste för iakttagelser öfver Tiphia. 



En annan fyndplats var landborgens branta och sandiga 

 sluttning norr om Stora Rör, i Rälla tallskog. Där träffades 

 på en ek buske, isynnerhet om morgnarna, innan det ännu 

 blifvit för varmt, en stor mängd steklar af skilda familjer 

 slickande honungsdagg från bladen. Vespider, pompilider 

 och sphegider representerades där af talrika arter, men tal- 

 rikast af alla, sannolikt i omkring 30^0 af hela antalet, före- 

 kom Tiphia femorata. Detta var af intresse därför att i bör- 

 jan af sommaren Phyllopertha horticola L. och Anomala aenea 

 De Geer (A. Frischii F.) svärmat där, isynnerhet den förra 

 i stor myckenhet. Jag sökte dock förgäfves efter ollonborre- 

 larver i marken på denna plats. Ej heller sågs Tiphia gå 

 omkring på själfva marken i närheten. 



2. Den plats, som of van angifvits som den gynnsam- 

 maste för iakttagelser öfver Tiphia, var en öppen sandmark 

 söder om landsvägen vid pensionatet Solhäll. Snedt öfver 

 denna mark gick en gångstig, kantad af gles och låg växt- 

 lighet, och här kunde man vara ganska viss om att dagligen 

 träffa flera Tiphia-honor kringströfvande. Undantagsvis kunde 

 man få se någon enstaka midt på dagen i starkt solsken, 

 och då vanligen lifligare kringflygande, men den egenthga 

 tiden för deras jakt inföll ganska regelbundet framåt kvällen, 

 kl. 5—7. De träffades uteslutande på eller i närheten af den 



